пр. № 1-кс/759/6727/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2019 року м. Київ Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання старшого слідчого з ОВС СУФР ГУДФС у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 14.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС СУФР ГУДФС у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 14.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України.

Тимчасовий доступ до речей та документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до роз`яснень від 15.10.2013 року № 1-1640/0/14-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ на лист Голови ради суддів загальних судів від 18.09.2013 № 9рсзс-673/13 (вх. № 1415/0/1-13 від 23.09.2013) щодо надання роз`яснень положень ч. 2 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) стосовно визначення територіальної підсудності розгляду клопотань про забезпечення заходів кримінального провадження, повідомляє наступне.

Відповідно до частини 2 статті 132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Аналогічну норму містить частина 1 ст. 184 КПК.

Відсутність у КПК чіткого визначення поняття "місце розташування органу досудового розслідування" призводить до того, що правоохоронні органи, які складаються зі структурних підрозділів, фактично розташованих в межах територіальної юрисдикції різних судів, допускають вільне трактування цього поняття та на власний розсуд визначають суд, до якого вносять клопотання про забезпечення заходів кримінального провадження.

Така практика призвела до надходження численних апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, винесених за наслідками розгляду таких клопотань, з підстав порушення, на думку заявників, правил підсудності.

Статтею 38 КПК України визначено, що органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів державного бюро розслідувань; ґ) органів Державної кримінально-виконавчої служби України; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із тим на відміну від КПК 1960 р. чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих відповідних правоохоронних органів, а відповідні державні установи.

Враховуючи викладене, а також на підставі системного аналізу зазначених норм КПК можна зробити висновок, що органом досудового розслідування є не слідчий підрозділ, а відповідний орган внутрішніх справ, безпеки чи прокуратури, до складу якого входить цей слідчий підрозділ.

Отже, фактичне місцезнаходження структурного підрозділу не є визначальним фактором для вирішення питання щодо місця розгляду клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки територіальна підсудність повинна визначатись не за фактичним місцем розташування слідчого підрозділу, а за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування в кримінальному провадженні здійснює Слідче управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України, яке офіційно зареєстроване за межами територіальної юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва.

Отже, приходжу до висновку, що клопотання подане до неналежного суду, а тому воно підлягає поверненню слідчому за аналогією з приписами ч. 3 ст. 172 КПК України.

Керуючись ст.ст. 38, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 166, 219, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого з ОВС СУФР ГУДФС у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 14.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України,- повернути слідчому для звернення до належного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1