УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000163 від «27» вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, не одружений, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не засуджений,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено 2,5-диметоксиамфетамін (ДМА) та броламфетамін (DOB), а також психотропної речовини, обіг яких обмежено, амфетамін та 2С-В, у невстановленому місці, у невстановлений час, невстановленим способом незаконно придбав фрагменти паперу зеленого кольору в згортках фольги, які містять у своєму складі особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено 2,5-диметоксиамфетамін (ДМА) та броламфетамін (DOB), а також психотропні речовини, обіг яких обмежено, амфетамін та 2С-В, які зберігав при собі з метою подальшого збуту.

У подальшому, ОСОБА_4 маючи прямий умисел на незаконний збут психотропних обіг яких обмежено та особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, «07» жовтня 2019 приблизно, о 16 годині 40 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Ринок Анголенко», біля будинку № 36 по проспекту Соборному у м. Запоріжжя, незаконно збув шляхом продажу за 600 гривень ОСОБА_7 фрагменти паперу зеленого кольору в згортках фольги, що містять у своєму складі у відповідності до висновку експерта № 7 2031 від «10» жовтня 2019 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 2,5-диметоксиамфетамін (ДМА), вагу якої не встановлено, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - броламфетамін (DOB), вагою 0,0048 гр., а також психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін вагою 0,0004г та психотропну речовину, обіг якої обмежено - 2С-В, вагою 0,0036 г

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут, діючи повторно особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено 2,5-диметоксиамфетамін (ДМА), діючи повторно, у невстановленому місці, у невстановлений час, невстановленим способом незаконно придбав полімерний ЗІП пакет, в якому знаходиться п`ять пігулок синього кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 2,5-диметоксиамфетамін (ДМА), який зберігав при собі з метою подальшого збуту.

У подальшому, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг яких заборонено «2,5 диметоксиамфетамін (ДМА)», «16» жовтня 2019 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, знаходячись біля будинку № 37 по вул. Чумаченко в м. Запоріжжя, незаконно збув шляхом продажу за 1 000 гривень ОСОБА_7 полімерний ЗІП пакет, в якому знаходиться п`ять пігулок синього кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «2,5 диметоксиамфетамін (ДМА)».

16.10.2019 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , якому 17.10.2019 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду і незаконно впливати на свідків, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували. Суду надано письмове заперечення на клопотання слідчого, у якому захисник підозрюваного посилається на недоведеність ризиків, зазначає що ОСОБА_4 раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, має родину (мати та малолітню сестру), мав фактичне місце роботи, що спростовує твердження клопотання про відсутність соціальних зв`язків у підозрюваного, у зв`язку з чим просить у задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000163 від «27» вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

16.10.2019 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17.10.2019 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який не одружений, який має середню спеціальну освіту, хоч офіційно не працевлаштований, однак має фактичне місце роботи, має місце реєстрації та проживання, є особою раніше не засудженою, визнав свою провину та співпрацює з органами досудового розслідування.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя враховує обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, які підтверджуються наданими доказами, зокрема дані, які характеризують підозрюваного з позитивної сторони.

Так, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 стороною захисту зазначено та надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло цілодобово, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає негайній доставці до місця проживання і звільненню з-під варти.

Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального процесу, за першим викликом, і у призначений час.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, до 16.12.2019 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 16.12.2019 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального процесу, за першим викликом, і у призначений час .

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1