ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2070/19 Справа № 197/550/19 Суддя у 1-й інстанції - лЕОНІДОВА о.в. Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишено без задоволення.
Мотивуючи прийняте рішення, суд, проаналізувавши відомості щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, праці, додержання вимог режиму, а також відомості про його особу за весь період відбування покарання, оцінивши у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального призначеного до відбуття покарання, дійшов висновку, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, у зв`язку з чим вважав за необхідне відмовити у задоволенні його клопотання.
В апеляційній скарзі засуджений просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, скасувавши рішення суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на те, що щиро розкаявся у вчиненому, а твердження прокурора про те, що він не відшкодував завдані злочином шкоду ОСОБА_4 вважає необґрунтованим, оскільки він не має можливості працевлаштуватись в місцях позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.
Так, згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_4 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, судом враховано, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2006 року, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, п.п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі. За час утримання у ДУ "Вільнянська установа виконання покарань №11" характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав. З 28.02.2006 утримувався в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 27.06.2006 утримувався в ДУ «Київський слідчий Ізолятор», характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав. З 27.07.2006 засуджений утримувався в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 21.08.2006 відбував покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)», характеризувався негативно, мав 50 стягнень, заохочень не мав, з 28.07.2010 відбував покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» у зв`язку зі станом здоров`я, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 04.04.2011 відбував покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)», характеризувався негативно, мав 2 стягнення, заохочень не мав, з 28.03.2012 відбував покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89) у зв`язку зі станом здоров`я, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 14.12.2012 відбував покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)», характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 29.04.2013 відбував покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» у зв`язку зі станом здоров`я, характеризувався негативно, мав 2 стягнення, заохочень не мав, з 14.02.2014 відбував покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)», характеризувався негативно, мав 5 стягнення, заохочень не мав, з 08.12.2015 відбував покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», характеризувався позитивно, мав 10 стягнень та 2 заохочення.
Окрім цього, за час відбування покарання в ДУ "Широківський виправний центр №75" Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції" з 30.10.2018 ОСОБА_4 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має одне заохочення, стягнень не має.
Отже, всього за весь період відбуття покарання засуджений має 3 заохочення, 71 стягнення, які погашені за спливом часу.
Разом із цим, суд взяв до уваги й те, що згідно з вироком ОСОБА_4 має відшкодовувати потерпілій матеріальну та моральну шкоду, але жодних заходів по відшкодуванню шкоди не вчиняв, а згідно з витягом із протоколу № 18 від 15.11.2018 коміся ДУ "Широківський ВЦ № 75" відмовила засудженому в направленні подання про його умовно-достокове звільнення як не довівшому своє виправлення.
Надаючи оцінку наведеним обставинам в сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування щодо засудженого ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчинених ним злочинів, які, зокрема, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Доводи засудженого про необґрунтованість судового рішення про ненадання судом належної оцінки його особі, колегія суддів розцінює як безпідставні. Як видно з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення його клопотання.
Колегія суддів звертає увагу суду на те, що ОСОБА_4 , хоча і притягується до кримінальної відповідальності вперше, однак відбуває покарання, зокрема, за вчинення особливо тяжкого злочину.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог засудженого, колегія суддів виходить також й з того, що ОСОБА_4 за весь час відбування покарання має 71 стягнення, погашені за спливом часу, та лише 3 заохочення. При цьому, засуджений характеризується посередньо, що у сукупності вказує на недоведення ним свого виправлення ставленням до праці та не свідчить про те, що його поведінка зазнала позитивних змін.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3