Справа № 615/341/19
Провадження № 1-кс/615/154/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області скаргу ОСОБА_3 постанову слідчого слідчого відділення Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000529 від 08.12.2018 року,

за участю скаржника - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

10.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області із заявою, в якій просить внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та розпочати розслідування.

Зі змісту заяви слідує, що ОСОБА_3 , як співвласник майна пайового фонду колишнього КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія», заявляє, що екс керівник TОB «Омбілік-Агро» ОСОБА_5 шляхом вимагання від СВК «Надія» передачі пайового фонду майна колишнього КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія», юридичним особам ТОВ «Омбілік-Агро» та ПП «Моноліт» в особливо великих розмірах понад 5 000000 грн. та незаконно рейдерським шляхом набув права власності на майно пайового фонду СВК «Надія» на підставі неправомірних правочинів, а саме: нікчемного, на його думку, рішення загальних зборів членів СВК «Надія» від 08.08.2008 року, акту передачі майна від СВК «Надія» до ТОВ «Омбілік-Агро» від 22.08.2008 року та довіреності, виданої екс головою СВК «Надія» 03.06.2008 року, з порушенням чинного законодавства. В той час, як зазначає скаржник, коли майно уже належало до СВП «Пайовик» на підставі рішення загальних зборів співвласників майна пайового фонду колишнього КСП «Заповіти Ілліча» від 11.05.2008 року за Актом передачі всього майна пайового фонду від СВК «Надія» до СВП «Пайовик» від 12.05.2008 року, частка у якому належить скаржнику, як співвласнику майна пайового фонду СВК «Надія».

17.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Валківського районного суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, які містяться в його заяві від 10.10.2018 року.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 24.10.2018 року (слідчий суддя ОСОБА_1 ), в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено, оскільки його заява від 10.10.2018 року не відповідає вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, що позбавляє слідчого або прокурора можливості надати належну кваліфікацію кримінальному правопорушенню, що є обов`язковим при внесенні до ЄРДР.

При цьому судом встановлено, що за заявою ОСОБА_3 вже були внесені відомості до ЄРДР за фактом шахрайських дій з боку екс керівника TОB «Омбілік-Агро» ОСОБА_5 за фактом заволодіння майном СВК «Надія» за № 0000068 від 23.01.2013 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 ст.190 КК України, яке закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В рамках досудового розслідування ОСОБА_3 заявлялося клопотання про зміну кваліфікації кримінального провадження на ч.4 ст.189 КК України, але в його задоволенні було відмовлено, про що слідчим винесено вмотивовану постанову, яка не оскаржена.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2008 року проведені загальні збори співвласників колишнього КСП «Заповіти Ілліча» про виділення майна в натурі між співвласниками. В подальшому на підставі рішення загальних зборів від 08.08.2008 року укладені угоди про передачу майна в натурі співвласникам.

На збори з`явилося 13 співвласників, а саме: представник ПП «Студія оптимального будівництва Моноліт», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представник ТОВ «Омбілік-Агро», ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (кількість голосів склала 51,7168%).

Згідно свідоцтв загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 01.01.2001 року становить 10371,7 тис. грн.

Оскільки раніше між співвласниками не було договору щодо порядку розпорядження спільним майном, то 13 співвласників, які проводили збори від 08.08.2008 року керувалися рішенням Валківського районного суду Харківської області від 26.12.2006 року, яким встановлено, що договору про порядок володіння та користування спільним майном між співвласниками майна укладено не було. Згідно ч.1. ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У свідоцтвах на право власності на майновий пай майна колишнього КСП «Заповіт Ілліча» встановлений розмір відповідної частки, яку має кожний із співвласників. Тобто голосування на загальних зборах співвласників майна колишнього КСП «Заповіти Ілліча» повинні проводитись за принципом пропорційності голосів кожного співвласника його частці у спільному майні. Таким чином, згідно рішення Валківського районного суду від 12.02.2008 року для встановлення кворуму для прийняття загальними зборами співвласників рішень має значення не кількість співвласників, а кількість певної частки у майні співвласника, відповідно якої встановлюється кількість голосів. З протоколу зборів від 08.08.2008 року, вбачається, що на зборах кількість голосів склала 51,7168%, що склало кворум для прийняття рішення. Отже, голоси співвласників, які не були присутні на зборах не могли вплинути на прийняття рішень.

ОСОБА_5 проводив загальні збори від 08.08.2008 року, оскільки згідно п.2 Протоколу зборів співвласники його обрали головою зборів.

На частку в майні, підтверджене відповідним свідоцтвом, кожній особі було виділено майно у розмірі відповідно до частки, що їй належить згідно із свідоцтва. Лише частина майна, що вказана в загальному переліку наявного майна (протокол №1 від 08.08.2008) була виділена в натурі. Оформлений протокол зборів від 08.08.2008 року повністю відображує порядок та процедуру проведення цих зборів, реєстрацію їх учасників, встановлення переліку наявного майна, надання співвласниками заяв про виділення майна в натурі відповідно частки у майновому сертифікаті та прийняття співвласниками рішень шляхом заповнення відповідних бюлетенів голосування, що дає можливість здійснити підрахунок голосів.

Таким чином, майно, з приводу якого приймалося рішення на зборах від 08.08.2008 року, та в подальшому укладені відповідні угоди, не є власністю СВП «Пайовик», це майно є конкретно визначеним і вже було розпайоване між співвласниками колишнього КСП «Заповітти Ілліча» реорганізованого в СВК «Надія» згідно акту прийому-передачі розпайованого майна в 2000 році та додатково розпайованого майна в 2001 році. Підтверджень того, що СВП «Пайовик» передав добровільно до «Омбілік-Агро» чи СВК «Надія» якесь своє майно не має.

Згідно довідки з ЄДРФОП станом на 21.07.2008 року керівником СВК «Надія» був ОСОБА_6 , переобрання особами, які вже не є членами СВК «Надія», іншої особи головою СВК «Надія» не відповідає вимогам Статуту цього СВК.

Наведене підтверджується рішенням Валківського районного суду Харківської області від 30.07.2009 року у справі №2-21/2009 та рішенням апеляційного суду Харківської області від 18.03.2010 року у справі №22ц-897/2010, якими було визнано недійсним рішення загальних зборів засновників СВК «Надія» від 19.07.2008 року. Судові рішення по цивільним справам спростовують доводи голови СВП «Пайовик» про неправомірність видання довіреності від ОСОБА_6 ОСОБА_17 (рішення Валківського районного суду Харківської області від 26.04.2011 року залишене в силі ухвалою АСХО від 22.06.2011 року).

За змістом диспозиції ч.4 ст.189 КК України пред`явлена суб`єктом майнова вимога утворює ознаку об`єктивної сторони злочину лише за умови, що вона є завідомо протиправною. Вимога задовольнити законні майнові претензії не утворює складу злочину вимагання.

Об`єктивна сторона цього злочину полягає у протиправному примусу потерпілого до передачі певного майна, вчинення будь-яких дій майнового характеру, а також передачі права на майно, або до відмови від майнових прав. Примушування при вимаганні супроводжується погрозами застосувати насилля над потерпілим або його близькими родичами, або розповсюдити відомості, які вони бажають зберегти в таємниці або знищити їх майно у випадку, якщо не буде виконано вимогу вимагача. При цьому погроза повинна бути реальною, а не уявною та звернута в недалеке майбутнє.

За таких обставин слідчий суддя ОСОБА_1 прийшов до висновку, що заява ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.214 КПК України.

29.11.2018 року ОСОБА_3 знову звернувся до суду із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Валківського ВП ГУ НП в Харківській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 10.10.2018 року.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 30.11.2018 року під головуванням слідчого судді ОСОБА_18 скаргу ОСОБА_3 задоволено, зобов`язано слідчого СВ Валківського ВП ГУ НП в Харківській області, визначеного у встановленому законом порядку, внести відомості до ЄРДР за його заявою від 10.10.2018 року.

08.12.2018 року на підставі ухвали Валківського районного суду Харківської області від 30.11.2018 року (слідчий суддя ОСОБА_18 ) внесено відомості до ЄРДР за №0000529 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.189 КК України, яке закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України згідно постанови слідчого від 29.12.2018 року, оскільки ні в заяві, ні під час допиту ОСОБА_3 не навів достатніх підстав, які б вказували на вчинення злочину, передбаченого ст.189 КК України.

01.03.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Валківського районного суду Харківської області із скаргою на постанову слідчого СВ Валківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_19 від 29.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0000529 від 08.12.2018 року та зобов`язання слідчого розглянути подані ним клопотання від 12.01.2019 року та 31.01.2019 року, поновивши пропущений строк подачі скарги.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з постановою слідчого не згоден, вважає її передчасною, що є підставою для скасування, так як в заяві від 10.10.2018 року, направленій прокурору Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури, повідомив про вчинений керівником ТОВ «Омбілік-Агро» ОСОБА_5 злочин, який полягає у незаконному вимаганні від СВК «Надія» передачі майна пайового фонду до ТОВ «Омбілік-Агро» у спосіб, що суперечить законодавству та не відповідає повноваженням осіб на вчинення дій на таке вимагання, на підставі яких незаконно набув право на майно ТОВ «Омбілік-Агро» вартістю на той час понад 5000000 грн. Разом з тим, слідчим не проведено жодних слідчих дій, не витребувано матеріали, за якими вчинялися незаконні дії щодо заволодіння майном, частка в якому належить йому.

Враховуючи, що в провадженні слідчого судді ОСОБА_1 вже перебувала скарга ОСОБА_3 , під час розгляду якої слідчий суддя прийшла до висновку про невідповідність його заяви від 10.10.2018 року вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, в зв`язку з чим відмовила в задоволенні його скарги щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, після перевірки скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження та доданих до неї матеріалів слідчий суддя заявила самовідвід на підставі п.4 ч.1 ст.75 ЦПК України, ст.6 параграф 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 19.04.2019 року (слідчий суддя ОСОБА_20 ) в задоволенні заяви слідчого судді ОСОБА_1 про самовідвід відмовлено, оскільки в заяві про самовідвід не зазначено яким саме доказам слідчим суддею була надана оцінка при розгляді скарги. Ухвала суду оскарженню не підлягає.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив задовольнити. Вказав, що слідчий передчасно закрив кримінальне провадження, оскільки повинен був витребувати у нього всі документи, а саме копію рішення загальних зборів від 08.08.2008 року, доручення на ім`я ОСОБА_6 та акт передачі майна, які дослідити на відповідність закону, а потім вже закривати провадження. Вважає, що в даному випадку вимога передачі майна відбулася саме на підставі цих документів, що є предметом злочину, передбаченого ст.189 КК України.

Слідчий надав заяву, зі змісту якої просить проводити розгляд скарги за його відсутності, проти задоволення скарги заперечує.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду скарги не направив.

Відсутність слідчого чи прокурора у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000529, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.3 КПК України слідчий це службова особа органу національної поліції, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Перелік повноважень слідчого, передбачений ст.40 КПК України, згідно якої дослідження документів на відповідність закону не входить до компетенції слідчого.

Як вбачається із ухвали Валківського районного суду Харківської області від 24.10.2018 року, слідчий суддя ОСОБА_1 , заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази під час судового розгляду, встановила невідповідність заяви ОСОБА_3 від 10.10.2018 року вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України через відсутність обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 КК України, що є обов`язковим при внесенні до ЄРДР.

Інших доказів та обставин, які не були досліджені під час судового розгляду щодо його заяви від 10.10.2018 року, ОСОБА_3 не надав.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого СВ Валківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 про закриття кримінального провадження № 0000529 від 08.12.2018 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України, винесена у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити, що не позбавляє заявника права звернутися до органу внутрішніх справ із заявою про вчинення іншого кримінального правопорушення.

Керуючись статтями 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000529 від 08.12.2018 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1