ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/480/19 Номер провадження 11-кп/814/737/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора представника виправної колонії засудженоїОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 березня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою засудженій ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці та мешканці АДРЕСА_1 , громадянці України, з середньою освітою, маючій неповнолітню дитину, розлученій, засудженій вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року за ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні її клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, оскільки за період відбування покарання мала не лише два заохочення, які були застосовані перед настанням строку, після якого можливий розгляд клопотання про умовно-дострокове звільнення, а й стягнення.

Крім того, місцевий суд врахував негативні характеристики засудженої та рішення спостережної комісії установи про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 приписів ст.81 КК України, оскільки вона не довела свого виправлення.

За змістом апеляційної скарги засуджена не погоджується з рішенням суду та просить звільнити її умовно-достроково від відбування покарання. При цьому зазначає, що відбула строку призначеного їй покарання, працевлаштована, до праці та виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно, по відношенню до представників адміністрації установи та інших засуджених не конфліктна.
Звертає увагу, що вину у вчиненому злочині визнала повністю та щиро розкаялась, має двох дітей та матір, яка є інвалідом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування представника виправної колонії про можливість звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково, думку прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до такого.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Доводи апеляційної скарги засудженої є непереконливими.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 за час перебування в слідчому ізоляторі м. Дніпропетровськ характеризувалася негативно, за порушення правил внутрішнього розпорядку мала стягнення.
Під час відбування покарання в Державній установі «Надержинщинська виправна колонія №65» засуджена хоча і має два заохочення, проте до неї застосовано також два стягнення за порушення режиму відбування покарання, одне з яких не погашене.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником виправної колонії, ОСОБА_8 характеризується посередньо, у відношенні до представників адміністрації установи поводить себе ввічливо, але робить це з метою поблажливого ставлення до себе.

На заходи впливу реагує, але не завжди робить для себе правильні висновки. Також засуджена неодноразово судима, звільнялася від відбування покарання з випробуванням, проте належних висновків не зробила та продовжувала вчиняти нові умисні злочини.

Попри думку в засіданні апеляційного суду представника виправної колонії ОСОБА_7 про можливість звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково, оскільки засуджена з березня 2019 року змінила свою поведінку в кращу сторону, колегія суддів враховує, що саме ОСОБА_7 перед ухваленням оскаржуваного рішення склала дві характеристики, зазначивши, що засуджена ОСОБА_8 не довела свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Наведені обставини свідчать про нестабільність поведінки засудженої, а відповідно і про недоведеність нею свого виправлення.

Тому, висновок суду про неможливість звільнення засудженої від відбування покарання умовно-достроково, який ґрунтується на всебічному врахуванні даних про її поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, є правильним.
Отже, відсутні підстави стверджувати про доведення ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, тобто досягнення нею такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати в майбутньому нових злочинів.
Судове рішення відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 березня 2019 року, щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а її апеляційну скаргу,- без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4