ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/607/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 ,
Справа №628/3468/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подоли, Куп`янського району, Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді шести років двох місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Початок строку покарання ОСОБА_8 , з урахуванням ухвали Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2018 року, визначено з 17 вересня 2015 року, з моменту затримання, та зараховано до покарання строк тримання під вартою з 17.09.2015 року по 11.10.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 за невстановлених обставин, у невстановлений час та місці, діючи з умислом, направленим на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який у подальшому виготовив та зберігав з метою його подальшого збуту.
Реалізуючи свої злочинні наміри на незаконний збут наркотичних засобів, 19.05.2015 р. близько 18:00 год., неповнолітній ОСОБА_8 , з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, перебуваючи на вул. Підлісній с. Подоли, Куп`янського району, Харківської області збув за 100 грн. ОСОБА_9 паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №152 від 20.05.2015 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 1,9908 грам.
Крім того, реалізуючи свої злочинні наміри на незаконний збут наркотичних засобів, 17.09.2015 р. близько 17:30 год., ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , збув за 100 грн. ОСОБА_9 паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1479 від 22.09.2015 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 4,2582 грам, після чого був затриманий працівниками поліції.
Вказані дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи висновків суду щодо доведеності та кваліфікації дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , просить змінити вирок районного суду внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування до неповнолітнього додаткового покарання у виді конфіскації майна, у зв`язку з чим просить виключити з вироку додаткове покарання.

Вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими учасниками кримінального провадження, а в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 , тому під час підготовки справи до апеляційного розгляду, ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 року ОСОБА_8 було звільнено з-під варти у зв`язку з закінченням строку відбування покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2018 року.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили суд не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткове покарання у виді конфіскації майна; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті щодо скоєння кримінальних правопорушень, які мали місце 19.05.2015 р. та 17.09.2015 р.
Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо доцільності призначення засудженому додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти прагнення винноїособи до незаконного збагачення за рахунок вчинення протиправних дій.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_8 мав на меті саме оплатне розповсюдження психотропних речовин, що не заперечував у суді й сам обвинувачений, підтвердивши обставини вчинення злочину та пояснивши, що передавав ОСОБА_9 пакунки з психотропною речовиною та одержував оплату в розмірі 100 грн за пакунок.

Згідно ст.12 КК України вчинений злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України,є тяжким кримінальним правопорушенням.

За таких обставин міськрайонний суд вірно встановив у діях засудженого наявність корисливого мотиву та правильно застосував до нього додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, у виді конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю.

Стосовно апеляційної вимоги прокурора щодо незастосування до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації майна з посиланням на Постанову Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», в якій зазначено, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК України, є вичерпним, інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки органами досудового розслідування було висунуто обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України по двом епізодам, які визнані судом доведеними і учасниками процесу не оскаржуються, один з яких він скоїв 17.09.2015 року будучи повнолітнім, тому рішення суду щодо застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна є законним.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання немає, застосування додаткового покарання за скоєний злочин є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та не спростовують висновки суду першої інстанції.
Судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області залишити без задоволення, а вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: