"04" грудня 2019 р. Справа № 363/41/19
У Х В А Л А

04 грудня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000815 відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.153, ч.2 ст.152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.153, ч.2 ст.152 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого строком на два місяці, так як ризики передбаченні ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого не змінились та продовжують існувати.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не з`явилися.

Захисник ОСОБА_7 також до суду не з`явився.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо розгляду клопотання прокурора без участі його захисника, але заперечував про продовження йому строку тримання під вартою, просив змінити на більш м`який, а саме на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 09 грудня 2019 року.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкому злочині, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді тримання під вартою на строк до десяти років, а отже тяжкість інкримінованих злочинів, а також ті обставини, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, щоб уникнути відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та незаконно впливати на свідків, які не допитані у судовому засіданні.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, у такому їх ступені, який є підставою для запобіжного ув`язнення. При цьому, суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім для запобігання цим ризикам.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 судом на теперішній час не встановлено.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що на теперішній час судовий розгляд триває, ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , не відпали, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, на даний час його належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовженню строком на два місяця. В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці, тобто до 04 лютого 2020 року включно та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1