Справа № 442/3120/19
Провадження № 1-кп/442/250/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000616 від 09.04.2019 та № 0000810 від 10.05.2019 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник Львівської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, з професійно - технічною освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 13.06.2018 апеляційним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.02.2019 Сарненським районним судом Рівненської області на підставі ст. 81 КК України умовно достроково звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 місяці і 3 дні,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

встановив:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 09.04.2019 о 05 год. 30 хв., діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії не будуть поміченими іншими особами та він не буде викритий, через незачинене вікно проник у підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 , де в подальшому шляхом злому навісного замка, проник в кладову кімнату № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , звідкиповторно, таємно викрав належні потерпілому телевізор торгівельної марки«Раnаsоnіс» модель «ТХ-40СХR700» з пультом дистанційного керування, підставкою та кабелем підключення, загальною вартістю 6570 гривень, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 09.05.2019 року, орієнтовно о 21 год. 00 хв, перебуваючи біля будинку № 31 на вул. Святого Юри у м. Дрогобичі Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись незачиненими дверцятами автомобіля марки «Opel Insignia» НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 , таємно повторно викрав належне йому майно мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A6» синього кольору, імеі: НОМЕР_3 вартістю 7030 гривень, будівельний лазер марки «DWT LLC 03-30» зеленього кольору вартістю 2200 гривень, вимірювальну рулетку чорного кольору вартістю 250 гривень, поводок собачий марки «Flexi» чорного кольору вартістю 155 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 9665 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно, таємно викрав чуже майно (крадіжка), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю. По епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно 09.04.2019 приблизно о 05 год. 30 хв.,через незачинене вікно проник у підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 . Побачивши замок на одних з дверей, шарпнув двері, виламав при цьому замок. Побачив всередині коробку. Забрав її і, винісши з підвалу, повантажив на возика, який мав з собою. Коли віз возик з коробкою до себе додому, був зупинений працівниками поліції, на запитання яких чесно розповів, де взяв коробку з телевізором всередині. Возик мав з собою, оскільки збирає по місту металобрухт і макулатуру, які потім здає. По епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 розповів суду, що у травні місяці 2019 року, в темну пору доби, проходячи вулицею Св. Юри у м. Дрогобичі, побачив машину, в якій були відкриті дверки. Зазирнувши всередину, побачив речі, які з машини викрав. Все поклав у пакет, який відніс і заховав у підвалі в будинку свого знайомого. На наступний день до нього приїхали працівники поліції, запитали , чи він був напередодні на вул. Св. ОСОБА_7 і чи не він вчинив крадіжку з автомобіля. Він признався у вчиненому і добровільно видав викрадене. Обвинувачений свої дії пояснив скрутним матеріальним станом та поганим станом здоровя. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви, в яких зазначили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. З приводу виду та розміру покарання покладаються на думку суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно. Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та в наркологічному диспансері не знаходиться, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, на думку суду, є повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Поряд з цим, при призначенні покарання суд враховує, що умисні злочини обвинувачений ОСОБА_3 вчинив у період умовно дострокового звільнення з місцях позбавлення волі. Дана обставина враховується судом як обставина, яка характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_8 та свідчить про те, що він не став на шлях виправлення та, будучи умовно достроково звільненим з у місцях позбавлення волі, не зробив належних висновків щодо своєї поведінки та продовжив злочинні дії.
З врахуванням наведеного, аналізуючи особу винного як в загально соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд, з урахуванням положень Загальної частини Кримінального кодексу України дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статей 69, 75 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_3 у ході проведення досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання на даній стадії.
Цивільного позову в справі не заявлено.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.
За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта 9/313 від 25.04.2019) в сумі 628,04 гривень.

З речовими доказами слід вчинити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК Україниі призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки 2 (два) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2018 року і остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_3 3 (три) роки і 3 (три) місяця позбавлення.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання після звернення вироку до виконання.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2019 року (провадження № 1-кс/442/595/2019) та ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2019 року (провадження № 1-кс/442/771/2019) скасувати.

Речові докази:

-рідкокристалічний телевізор торгівельної марки «Раnаsоnіс» модель «ТХ-40СХR700» з пультом дистанційного керування, підставкою та кабелем підключення, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити в останнього;

-дитячу коляску, виготовлену з металевих труб, сріблястого кольору знищити;

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A6» синього кольору, імеі: НОМЕР_3 , будівельний лазер марки «DWT LLC 03-30» зеленього кольору , вимірювальну рулетку чорно жовтого кольору, поводок собачий марки «Flexi» чорного кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в останнього;

-Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта 9/313 від 25.04.2019) 628,04 грн.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1