Справа № 520/8899/17
Провадження № 1-кп/520/572/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2019 року

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду об`єднане кримінальне провадження №0002709 від 07.07.2017, №0001922 від 29.05.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеса, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, раніше судимий:

21.05.2012 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 05.05.2014 звільнений по відбуттю строку покарання;

26.11.2015 Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;

мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння умисних злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період строку погашення судимості вчинив нові умисні кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, повторно, ОСОБА_4 05.07.2017, приблизно о 23.00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку №83 по вул.Тульська в м.Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно неповнолітнього ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 та висловив йому погрози нанесення тілесних ушкоджень у випадку, якщо той не віддасть йому золотий ланцюжок, який був на шиї потерпілого. Побоюючись фізичної розправи над собою старшого за віком і більшого за статурою чоловіка, неповнолітній ОСОБА_9 вимушений був проти своєї волі віддати належний йому золотий ланцюжок, вагою 7,57 гр., вартістю 1136,06 грн. за грам, а всього загальною вартістю 8599,98 грн. ОСОБА_4 , який, заволодівши відкрито викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на вказану суму. В подальшому він частково відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, повернувши батькам під розписку 3200 грн.
Наведені умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Крім того, повторно, ОСОБА_4 27.05.2019, приблизно о 21.30, більш точну дату органами досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистої наживи, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму балконних металопластикових дверей, проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме: два телевізори марки «Samsung» моделі UE22H5600 чорного кольору діагоналлю 22 дюйма, вартістю 8000 грн. кожен, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 16000 грн. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказані умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він не має постійної роботи та заробляє на прожиття випадковими заробітками. 05.07.2017, приблизно о 23.00 годині, після того, як він вжив алкогольні напої, він біля будинку АДРЕСА_3 побачив хлопця, як потім йому стало відомо - ОСОБА_9 , на шиї якого був золотий ланцюжок, який він вирішив викрасти, щоб продати, а виручені кошти витратити на алкоголь та їжу. Тоді він, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_9 та висловив йому вимогу віддати йому золотий ланцюжок, інакше він застосує силу та поб`є його. Після цього хлопчик сам зняв зі своєї шиї золотий ланцюжок та віддав йому. Він, ОСОБА_4 , пішов до найближчого ломбарду, де здав золотий ланцюжок на свій паспорт, а виручені гроші витратив на задоволення власних потреб.

Далі обвинувачений показав, що він вирішив викрасти телевізори з квартири своєї знайомої, в який він неодноразово бував у гостях, щоб продати, а гроші витратити на себе. Впевнившись, що вдома у Богомолових нікого не було і за його діями ніхто не спостерігає, він 27.05.2019, близько 21.30, по решітці забрався на балкон її квартири, розташованої на другому поверху будинку АДРЕСА_4 . Знаходячись на балконі, він ногою віджав балконні металопластикові двері та проник у квартиру, звідки викрав два телевізори марки «Samsung» моделі UE22H5600 чорного кольору, які виніс на балкон, спустив на землю та в подальшому заклав на свій паспорт до ломбарду, а гроші витратив на власні потреби.
В завершенні ОСОБА_4 показав, що він не оспорює встановлену слідством вартість викраденого ним майна.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, крім його зізнання та показань, підтверджується також іншими доказами, безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні:

по епізоду стосовно неповнолітнього ОСОБА_9 , ч.2 ст.186 КК України:
- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення;

- протоколом прийняття заяви від матері неповнолітнього потерпілого про вчинення злочину, копіями паспортів неповнолітнього ОСОБА_9 та його матері ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею, яким оглянута дільниця місцевості, на якій було вчинено злочин;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею, згідно якого неповнолітній ОСОБА_9 у присутності його матері та понятих серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка під загрозою застосування фізичного насильства відкрито викрала належний потерпілому золотий ланцюжок;

- відомостями з ПТ за участю ТОВ «Ломбард» Гроші тут», згідно яких ОСОБА_4 06.07.2017 здав на свій паспорт ланцюжок золотий 585 проби, який згодом 21.07.2017 було реалізовано для покриття заборгованості ОСОБА_4

по епізоду стосовно ОСОБА_7 , ч.3 ст.185 КК України:
- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення;

- протоколом прийняття заяви від потерпілої про вчинення злочину;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею, яким оглянуто фасад будинку АДРЕСА_4 , а також жилі приміщення квартири і балкон потерпілої, на якому виявлені механічні пошкодження металопластикових дверей;

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , згідно яких вона неодноразово бачила ОСОБА_4 у себе дома, який підтримував дружні стосунки з її донькою, проти чого вона рішуче виступала. Про викрадення телевізорів вона дізналася від доньки, яка подзвонила їй на роботу. Після повернення до дому вона, ОСОБА_7 , виявила відсутність в квартирі двох телевізорів та пошкодження двері на балкон. Крім того, потерпіла під час досудового розслідування викупила з ломбарду свої телевізори;

- відомостями з ПТ «Ломбард» Онікс», згідно яких ОСОБА_4 в період з 27.05.2019 по 29.05.2019 надав під заставу на свій паспорт два телевізори марки «Samsung» моделі UE22H5600 чорного кольору;

- звітом про незалежну оцінку двох телевізорів марки «Samsung» моделі UE22H5600, яка складає 16000 грн.
- протоколом огляду предметів з фототаблицею, яким оглянуті викрадені у потерпілій речі,

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка здала в ломбард два телевізори.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого у вчинені інкримінованих злочинів доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин відкритого викрадення ОСОБА_4 золотого ланцюжка (грабіжу), поєднаного з погрозою застосування насильства щодо неповнолітнього ОСОБА_9 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно; таємного викрадення ОСОБА_4 двох телевізорів (крадіжки) у потерпілій ОСОБА_7 , поєднаного із проникненням у житло, вчиненого повторно, які правильно розуміються учасниками судового розгляду і ніким не оспорюються.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 у в`язку з заподіянням злочином шкоди її синові заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь матеріальної шкоди у сумі 8600 грн., яка складає вартість викраденого золотого ланцюжка, та моральної шкоди в сумі 10000 грн., яка полягає в залякуванні нетверезим чоловіком неповнолітньої дитини, яка перенесла страх та образу.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав повністю і надав суду письмову розписку про отримання ОСОБА_10 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 3200 грн.

Підстави цивільного позову підтверджуються дослідженим в судовому засіданні доказами. Разом з тим, у зв`язку із частковим відшкодуванням матеріальної шкоди, а також виходячи з характеру та обсягу страждань потерпілого, характеру немайнових втрат, тяжкості і характеру вимушених змін у його житті та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, скрутного матеріального становища винної особи тощо, цивільний позов на підставі ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України підлягає частковому задоволенню: в частині матеріальної шкоди на суму 5400 (8600 - 3200) грн., а моральної шкоди на суму 2000 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, оскільки ОСОБА_4 , будучи судимим за умисний злочин, вчинив новий умисний злочин, то суд відповідно до ст.34 КК України визнає рецидив злочинів, який відповідно до ст.ст.35 и 67 КК України враховується судом при призначенні покарання, як обставина, яка обтяжує покарання.

Суд також при призначенні покарання ОСОБА_4 визнає обставинами, які пом`якшують покарання, наявність у нього по життєвого захворювання, щире каяття у вчиненому, повне визнання вини, часткове відшкодування заподіяної шкоди неповнолітньому потерпілому. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину, дав негативну оцінку вчиненому, а потерпілі не наполягають на його суворому покаранні.

Згідно висновку органу пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного злочину та його небезпека для суспільства у т.ч. для окремих громадян, оцінюються як дуже високі. Тому виправлення ОСОБА_4 неможливе без цілодобового нагляду і контролю в умовах ізоляції.

Отже, захист порушених прав і свобод потерпілих, їх права власності, запобігання іншим злочинам можливе лише через реальну міру покарання винної особи, призначеної в межах санкцій статей, інкримінуємих обвинуваченому.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді - позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк п`ять років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 №2046-VIII зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строк попереднього його ув`язнення у цій справі день за день за період з 11.07.2017 по 12.09.2018 і з 02.07.2019 по день набрання вироком законної сили.

Речові докази після набрання вироком законної сили, вказані в постанові слідчого від 10.06.2019, вважати повернутими за належністю володільцеві - ОСОБА_7 (т.2 а.с.127, 128).

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 задовольнити частково та стягнути на її користь з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 5400 (П`ять тисяч чотириста) грн., моральну шкоду в сумі 2000 (Дві тисячі) грн. В іншій частині позову відмовити.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1