Провадження № 1-кс/643/5689/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова
ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Московського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 про арешт майна,

встановив :
04.09. 2019 року до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно під час обшуку затриманої особи від 02.09.2019 року.
Розгляд клопотання проведено у відсутність слідчого, оскільки будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду клопотання, останній до суду не прибув, просив розглянути без його участі. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття особи, яка подала клопотання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.
Вивченням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що 02.09.2019 приблизно о 13.20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановлена особа, за попередньою змовою скоїли розбійний напад на ОСОБА_7 , спричинили тілесні ушкодження, заволоділи грошовими коштами у розмірі 12800,00 доларів США, чим спричинили матеріальну шкоду.

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст.214 КПК України внесено 02.09.2019 слідчим СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004781, за попередньою кваліфікацією ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньо змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах.

Під час досудового розслідування 02.09.2019 біля будинку за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 103 за підозрою у скоєння зазначеного кримінального правопорушення був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України слідчим було здійснено його обшук, під час якого було виявлено та тимчасово вилучено майно зазначене в клопотанні.
Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.09.2019 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого, з дотриманням вказаних вище норм КПК України, здійснено обшук затриманої особи, в ході якого, згідно зазначеного протоколу, вилучено: пара рукавичок синього кольору; пара печаток чорного кольору; балаклава чорного кольору; багатофункціональний ніж червоного кольору; картки «Два льва» у кількості 6 штук; зв`язка ключів (2 магнітні, 4 металеві, брелок «Філіпплейн», брелок «Toyota»); сережка із золота з каменем червоного кольору; бирка до ювелірного виробу; ланцюжок зі срібла; кулон зі срібла; металева дубинка «телескоп»; грошові кошти в сумі 80 (вісімдесят) доларів США, купюрами по 50 доларів США 1 штука (з номером JB23858432B), 20 доларів США 1 штука (з номером MG57654512B) та 5 доларів США 2 штуки (з номером JE80384964A та IF41066365B); грошові кошти в сумі 35 гривень, купюрами по 5 гривень 7 штук (з номерами ПД3708471, СЖ1127324, МИ6659079, РБ1563166, РА7721700, ПД9385908, ЄЄ5663023).

03.09.2019 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Як зазначено вище, 03.09.2019 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України .
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 167,170-173 КПК України, слідчий суддя-
постановив:

Клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 02.09.2019 слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області під час проведення обшуку біля будинку за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 103 слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області, в ході в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: пара рукавичок синього кольору; пара печаток чорного кольору; балаклава чорного кольору; багатофункціональний ніж червоного кольору; картки «Два льва» у кількості 6 штук; зв`язка ключів (2 магнітні, 4 металеві, брелок «Філіпплейн», брелок «Toyota»); сережка із золота з каменем червоного кольору; бирка до ювелірного виробу; ланцюжок зі срібла; кулон зі срібла; металева дубинка «телескоп»; грошові кошти в сумі 80 (вісімдесят) доларів США, купюрами по 50 доларів США 1 штука (з номером JB23858432B), 20 доларів США 1 штука (з номером MG57654512B) та 5 доларів США 2 штуки (з номером JE80384964A та IF41066365B); грошові кошти в сумі 35 гривень, купюрами по 5 гривень 7 штук (з номерами ПД3708471, СЖ1127324, МИ6659079, РБ1563166, РА7721700, ПД9385908, ЄЄ5663023), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Визначити місцем зберігання арештованого майна у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження»
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1