Справа № 991/568/19
Провадження №11-сс/991/87/19
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 жовтня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

18 жовтня 2019 року Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду отримано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 жовтня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 жовтня 2019 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто заявнику.
1.2. Слідчий суддя ухвалу про повернення скарги заявнику мотивував тим, що зі змісту скарги неможливо встановити щодо яких конкретно осіб і за ознаками вчинення якого правопорушення (правопорушень) належить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Крім того, в своїй ухвалі слідчий суддя також зазначив про те, що із матеріалів скарги вбачається, що заява щодо можливого вчинення неправомірних дій певними посадовими особами (суддею Личаківського районного суду м. Львова, слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові, Головою Львівської обласної державної адміністрації) надсилалася не на адресу органу досудового розслідування, прокуратури, а на адресу Президента України. Через це зроблено висновок, що відсутні правові підстави для розгляду скарги ОСОБА_5 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. 15 жовтня 2019 року ОСОБА_5 надіслав поштою апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 жовтня 2019 року.
2.2. У поданій скарзі апелянт вказує, що при прийнятті рішення про повернення йому скарги на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові слідчим суддею не було взято до уваги факт, що він звертався з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 364 Кримінального кодексу України, статус фігурантів заяви та справи. З цих підстав, скаржник просить оскаржувану ухвалу від 04 жовтня 2019 року скасувати та повернути справу для розгляду судом першої інстанції.
2.3. Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_5 долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з причини ним отримання оскаржуваної ухвали від 04 жовтня 2019 року лише 10 жовтня 2019 року поштою.
ІII. Позиція учасників судового провадження.
3.1. В судовому засіданні, яке за клопотанням ОСОБА_5 проводилося в режимі відеоконференції, останній підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 жовтня 2019 року та повернути її до розгляду по суті до Вищого антикорупційного суду. Вказав, що слідчий суддя не мав права досліджувати зміст його звернення про вчинення кримінального правопорушення, а мав лише перевірити чи дотрималися посадові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львовівимог ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання вносити чи ні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

3.2. В судове засідання представник Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові не прибув, хоча про дату, час і місце проведення був повідомлений належним чином. Але від нього до суду надійшли письмові заперечення. В його запереченнях зазначається про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення за зверненням ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вказується, що за змістом ч. 1 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань мають вноситися лише ті відомості про кримінальне правопорушення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

3.3. Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.
4.1. 03 жовтня 2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 1, 3).
4.2. 04 жовтня 2019 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернув заявнику (а. с. 4).
4.3. Зі змісту копії поштового конверта (а. с. 9), конверта (а. с. 10) та роздруківок із сервісу УДППЗ «Укрпошти» «Пошук поштових відправлень» (а. с. 11-12) в їх сукупності вбачається, що оскаржувану ухвалу ОСОБА_5 із Вищого антикорупційного суду отримав поштою 10 жовтня 2019 року. Тому перебіг 10-денного строку на її оскарження розпочався наступного дня 11 жовтня 2019 року.
4.4. 15 жовтня 2019 року ОСОБА_5 поштою надіслав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу на отриману ним 10.10.2019 ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду (а. с. 10-11).
4.5. 18 жовтня 2019 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 жовтня 2019 року про повернення йому скарги на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 6, 13).
4.6. Вапеляційній скарзі ОСОБА_5 містилося клопотання про забезпечення йому можливості взяти особисту участь в розгляді поданої апеляційної скарги у режимі відеоконференції, через проведення її з Львівським апеляційним судом (а. с. 6).
4.7. Згідно з ухвалою від 18 жовтня 2019 року ОСОБА_5 в цьому судовому провадженні було забезпечено можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Львівського апеляційного суду, якою апелянт 05 листопада 2019 року скористався (а. с. 14).

4.8. ОСОБА_5 в скарзі, поданій слідчому судді, вказував на те, що заява щодо можливого вчинення неправомірних дій посадовими особами ним надсилалася не на адресу органу досудового розслідування, прокуратури, а на адресу Президента України. Також, зі змісту скарги вбачається, що посадовими особами, які на думку ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, є суддя Личаківського районного суду м. Львова, слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові, Голова Львівської обласної державної адміністрації (а. с. 1).
4.9. Своєю скаргою ОСОБА_5 оскаржував бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 1).
4.10. Дійсного змісту заяви ОСОБА_5 від 13.08.2019 року на ім`я Президента України встановити з наявний матеріалів судового провадження не представляється можливим.

4.11. У своїй скарзі до слідчого судді ОСОБА_5 стверджував, що звертався до Президента України і заявою від 13.08.2019 (а. с. 1), яку було переадресовано до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові.

4.12. В матеріалах судового провадження відсутні докази, які б підтверджували направлення заяви ОСОБА_5 від 13.08.2019 Президенту України та її подальше перенаправлення директору Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові.

V. Мотиви і висновки колегії суддів.
5.1. Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

5.1.1. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 Кримінального процесуального кодексу України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Згідно з абз. 1 п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18 вересня 2019 року, який набрав чинності 22 вересня 2019 року) підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом, як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», - якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

5.1.2. Тобто, до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду відноситься, згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 33-1, абз. 1 п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України та примітки до ст. 45 Кримінального кодексу України, й судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо корупційних злочинів, в т. ч. передбачених ст. 364 Кримінального кодексу України, у разі вчинення бездіяльності службовими особами Національного антикорупційного бюро України або Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальних провадженнях, досудове розслідування в яких підслідне Національному антикорупційному бюро України.

5.1.3. Однак, ОСОБА_5 скаржився слідчому судді на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскарження якої, на думку колегії, не підсудне слідчому судді Вищого антикорупційного суду. Адже, як зазначав апелянт, його первісне звернення до Президента України направлялося 13.08.2019, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду». А докази, які б підтверджували дату отримання Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань у місті Львові заяви ОСОБА_5 від 13.08.2019 відсутні.

5.1.4. Крім того, сам по собі факт зазначення ОСОБА_5 у своїй скарзі, поданій слідчому судді, про вчинення невідомими особами кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. ст. 364, 375, 382 Кримінального кодексу України, ще не може свідчити про віднесення питання щодо розгляду такої скарги до підсудності Вищого антикорупційного суду.

5.1.5. Також колегія суддів приймає до уваги й те, що ОСОБА_5 не довів, що він звертався до Президента України чи до посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові із заявою, зміст якої до того ж встановити у даному судовому провадженні не виявилося можливим. А твердження ОСОБА_5 про те, що злочин, про вчинення якого він зазначав у своєму зверненні до Президента України, за кваліфікацією та суб`єктами його вчинення, підсудний Вищому антикорупційному суду, не є обґрунтованими, так як скарга до Вищого антикорупційного суду подана останнім саме з приводу бездіяльності директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові.

5.1.6 Отже, колегією суддів не було встановлено підстави для віднесення розгляду скарги до підсудності Вищого антикорупційного суду.

5.2. Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали ним були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування.

У зв`язку із вищенаведеним, апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 309, 375, 376, 404, 405, 407, ч. 2 ст. 418, ст. ст. 419, 422, ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 жовтня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3