Провадження № 1-кс/592/5893/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000403, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 11.07.2019 близько 11:20 год. на автодорозі «Київ-Суми-Юнаківка», неподалік від с. Симонівка, Сумського району, Сумської області, сталася дорожньо-транспортна подія під час якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем «OPEL VECTRA», д.н. НОМЕР_1 , у напрямку м. Суми, не впорався із керуванням транспортного засобу та допустив його виїзд за межі проїзної частини.
11.07.2019 під час проведення огляду місця дорожньо - транспортної події на ділянці 314 км. автодороги «Київ-Суми-Юнаківка», неподалік від с. Симонівка, Сумського району, Сумської області, з місця пригоди було вилучено автомобіль «Opel Vectra» н.з. НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями та слідами на ньому, характерними для утворення внаслідок дорожньо - транспортної події.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 07.03.2019 ТСЦ 5944, власником автомобіля «OPEL VECTRA», д.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
На теперішній час є всі підстави вважати, що вилучений з місця дорожньо-транспортної події транспортний засіб, являється речовим доказом в кримінальному провадженні, оскільки він був знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у Кримінально процесуальному кодексі України.

А відтак, слідчим суддею встановлено, що слідчим подано клопотання в якому посилається на те, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, однак до матеріалів клопотання не додано постанову про визнання автомобілю речовим доказом.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Аналізуючи вищезазначені положення КПК України, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000403 від 11.07.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1