печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва у перейнятих кримінальних провадженнях, спільних слідчих груп управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародного правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000933 від 23.04.2019,-

ВСТАНОВИВ:
21 серпня 2019 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва у перейнятих кримінальних провадженнях, спільних слідчих груп управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародного правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на транспортний засіб марки «VOLSKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , яким користувався підозрюваний ОСОБА_5 , із забороною користування та розпорядження.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000933 відомості про які внесені 23.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України.

Так, в ході здійснення досудового розслідування було проведено обшук автомобіля марки «VOLSKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено 25 брикетів з наркотичним засобом, обіг якого обмежено кокаїн в особливо великих розмірах.

19.06.2019 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

20.06.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування автомобіль марки «VOLSKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , яким користувався підозрюваний ОСОБА_5 , під час незаконного зберігання та перевезення наркотичного засобу, обіг якого обмежено кокаїн, в особливо великих розмірах, було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вказаний транспортний засіб є матеріальним об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідає критеріям речового доказу, регламентованим ст. 98 КПК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, доводи клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000933 відомості про які внесені 23.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України.

Так, в ході здійснення досудового розслідування було проведено обшук автомобіля марки «VOLSKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено 25 брикетів з наркотичним засобом, обіг якого обмежено кокаїн в особливо великих розмірах.

В ході досудового розслідування автомобіль марки «VOLSKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , яким користувався підозрюваний ОСОБА_5 , під час незаконного зберігання та перевезення наркотичного засобу, обіг якого обмежено кокаїн, в особливо великих розмірах, було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вказаний транспортний засіб є матеріальним об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідає критеріям речового доказу, регламентованим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Разом з тим, прокурором у клопотанні не доведено яким саме критеріям ст. 98 КПК України відповідає майно, яке належить на праві власності особі, що не має будь-якого процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, вважаю, що прокурором не доведено необхідності арешту на автомобіль марки «VOLSKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , яким користувався підозрюваний ОСОБА_5 , на даній стадії провадження, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва у перейнятих кримінальних провадженнях, спільних слідчих груп управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародного правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000933 від 23.04.2019 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1