Справа № 644/5801/19
н/п 1- кп/644/736/19
В И Р О К
іменем України
05 грудня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за № 0001497 від 14.06.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною вищою освітою, працюючого без офіційного працевлаштування, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-
встановив:
12 червня 2019 року приблизно о 22:00 год. ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 біля буд. 73 по бульвару Івана Каркача в м. Харкові. В ході розмови ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_6 тримає в руках мобільний телефон та гроші, які знаходилися в паспорті громадянина України. В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , а саме грошей та мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, діючи з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривку, викрав мобільний телефон марки "LenovoA 656», який потерпіла тримала в лівій руці, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2226/19 від 05.07.2019 року 670 гривень, та шляхом ривку, висмикнув гроші в сумі 400 гривень, які знаходились в паспорті, який ОСОБА_6 тримала в правій руці, чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 1070 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєння злочину, як вони викладені вище.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого правопорушення визнав повністю, суд за згодою прокурора, потерпілої, обвинуваченого і у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії по факту відкритого заволодіння майном ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює не офіційно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують його покарання, а також думки прокурора та потерпілої, які просили суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані про його особу та обставини визнані судом такими, що пом`якшують його покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, а також думки прокурора та потерпілої, вважає за можливе до призначеного покарання застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат по проведенню експертизи.

Отже, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат по проведенню експертизи судом не розглядалося.

Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного йому за вироком покарання звільнити з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1