Справа №639/552/19
Провадження №1-кп/639/257/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0002015 від 29.10.2018 року, №0000054 від 11.01.2019 року, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, офіційно неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходяться кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Під час судового засідання прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження дії стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено та ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились і не зникли.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що метою та підставами продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі зміни запобіжного заходу обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватись від суду, можуть незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризиками, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, яке підтримано обвинуваченим ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування цього клопотання зазначається, що обвинувачений ОСОБА_7 на час затримання мав постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, він мешкав разом зі своєю цивільною дружиною та неповнолітньою дитиною, яку вони виховували разом, до арешту ОСОБА_7 неофіційно був працевлаштованим та утримував родину.

Захисник зазначає, що прокурором не доведено реальне існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, при цьому сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати самостійною підставою для продовження дії стосовно обвинуваченого такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

У судовому засіданні ОСОБА_7 надав пояснення, що він не намагався переховуватись від органу досудового розслідування та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 , його місце фактичного проживання було відоме слідчому та оперативним працівникам Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області.

Під час судового засідання захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання, яке підтримано обвинуваченим ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

В обґрунтування цього клопотання зазначається, що обвинувачений ОСОБА_6 не є суспільно-небезпечною особою, обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені, обвинувачений не вчиняв активних протиправних дій щодо потерпілої ОСОБА_10 , він не має наміру ухилятись від суду, не має можливості впливати на потерпілу чи свідків у кримінальному провадженні, він має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, що є підставою для зміни щодо нього запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому розгляді, оцінивши доводи заявлених клопотань та дослідивши надані до суду матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.08.2019 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного захід у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 26.10.2019 року включно.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2019 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 08.11.2019 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 (п`ять) років.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за санкцією якого передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Судом враховується існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-у разі зміни запобіжного заходу обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватись від суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності;

-обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть незаконно впливати свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань на свою користь та уникнення кримінальної відповідальності;

-обвинувачені можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є особами, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності, до арешту офіційно ніде не працювали, тобто не мали постійного стабільного джерела доходу, та з метою забезпечення елементарних життєвих потреб можуть вчинити інший злочин проти власності.
Судом враховується реальне існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливості обвинувачених переховуватись від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, можуть вдатися до відповідних дій.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Cудом також враховується, що на стадії досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_7 оголошувався у розшук, у зв`язку з його ухиленням від органу досудового розслідування, та ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.01.2019 року надавався дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що додатково підтверджує реальне існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу, судом оцінюються в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у разі визнання їх винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого вони обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинувачених, які тяжких захворювань чи інвалідності не мають; 3) відомості про особу обвинувачених, які стійких соціальних зв`язків за місцем проживання не мають, офіційно неодружені, неповнолітніх дітей чи інших утриманців не мають; 4) до арешту обвинувачені офіційно не були працевлаштованими та постійного джерела доходу не мали; 5) репутацію обвинувачених, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності.

Доводи клопотання захисників не спростовують встановлених судом обставини та не спростовують існування вищезазначених ризиків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зазначені судом ризики не зменшились та не зникли, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для зміни запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внаслідок чого клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає обвинуваченим заставу, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства щодо потерпілої ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 331, 369 372, 376, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту відмовити.

Продовжити стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 21 грудня 2019 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів після її оголошення, а для обвинувачених, які перебувають під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 23.10.2019 року.

Суддя ОСОБА_1