У Х В А Л А
Справа № 185/7229/19

Провадження № 1-кс/185/2471/19

05 серпня 2019 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 порушує питання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 21.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, а саме:

на майно, сільськогосподарську культуру соняшник, що проростає в межах земельної ділянки без кадастрового номеру орієнтовною площею 33га з найближчім кадастровим номером :01:002:0883.
Ознайомившись з поданим клопотанням, дослідивши документи, як надані слідчому судді на обґрунтування доводів клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пложень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстава і мета згідно ст. 170 цього Кодексу та обґрунтування необхідності арешту майна.

Частина 2 ст. 173 КПК України встановлює, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Водночас, матеріалами клопотання не підтверджено, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, що воно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також, що не невжиття заходу забезпечення кримінального провадження, яким є арешт цього майна та його повернення власнику не буде мати наслідком втрату доказової бази у кримінальному провадженні, оскільки не матеріалами доданими до клопотання не підтверджено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт має значення речового доказу по кримінальному провадженню, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Викладене свідчить про недотримання слідчим вимог ст..171 КПК України, а відтак зумовлює повернення клопотання для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого ОСОБА_2 погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна повернути для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години з моменту постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1