Справа №766/1553/19
н/п 1-кп/766/1745/19
УХВАЛА

22.05.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000209 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ст.191 ч.2 КК України, -

встановив:

Під час підготовчого судового засідання від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання, про повернення вищезазначеного обвинувального акту, посилаючись на його невідповідність вимогам ст.291 КПК України. В порушення вимог ст. ст.91,92 КПК України у ані прокурором, ані слідчим не було конкретизовано, які саме дії обвинуваченої уявляються об`єктивну та суб`єктивну сторону інкримінованого їй злочину за усіма етапами її діяльності та за відповідними кваліфікуючими ознаками, а саме формулювання обвинувачення у цьому акті фактично відсутнє, адже його зміст повністю співпадає зі змістом фактичних обставин.В обвинувальному акті по даній справі обвинувачення робить посилання на висновок експерта № 17-149/420 від 31.07.2018 року, який є в розпорядженні органу досудового розслідування та який ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті фактично розкриває зміст і сутність означеного доказу обвинувачення. Але це суперечить принципам верховенства права й неупередженості суду, безпосередності дослідження ним доказів, що закріплено у ст.ст.7,8,22,23 КПК України. Слід зауважити на тому, що викладені обставини, а саме розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактичне ставить вже най цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими досудовим розслідуванням, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на частину і статтю КК України, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та формулювання обвинувачення. Під час підготовчого провадження суд має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не надає юридичної оцінки зібраним по провадженню доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченим у інкримінованому їм правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по провадженню суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності. Таким чином, нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувальногго акту вимогам закону. Інші недоліки, допущені органом досудового рорзслідування та прокурором під час досудового розслідування не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд, дослідивши клопотання сторони захисту, надавши оцінку запереченням прокурора, вважає клопотання захисника необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, оскільки обвинувальний акт та додатки до нього відповідають вимогам ст.291 КПК України, а отже підстав для повернення обвинувального акту прокурору судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1