справа № 208/5251/19
№ провадження 1-кс/208/2456/19
УХВАЛА
Іменем України

21 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0001490 від 30.07.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Преображенка, Чаплинського району, Херсонської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, холостого, осіб на утриманні не має, офіційного місця роботи не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого за Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2018 року (справа № 554/4954/18, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, - ОСОБА_6 ..

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, та наявність ризиків, що передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст..177 КПК України, а саме:

-Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний ОСОБА_6 не має міцних сталих соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, вчинив тяжкий злочин, в період відбуття покарання призначеного з випробуванням, що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, існує ризик того, що він у подальшому не буде дотримуватись покладених на нього обов`язків та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_6 вже не вперше вчинює кримінальні правопорушення, при цьому не маючи постійного місця роботи та заробітку, що вказує на те, що він й у подальшому буде вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості з метою заробітку коштів;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, бо згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Згідно матеріалів кримінального провадження підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,2,5, ч.1 ст.177 КПК України.

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи що підозрюваним вчинено кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, тобто останній розуміє тяжкість злочину та наслідки даного правопорушення, що є ризиком ухилення від досудового розслідування та подальшого судового розгляду., під час іспитового строку за Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто знов вчинив умисний, корисний злочин, проти потерпілого який є малолітньою особою, що вказує на те, що підозрюваний не виправився і може вчинити новий злочин, вплинути на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання, місце знаходження яких він знає.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень.
В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, пояснив, що заявлені ризики є обґрунтованими, та обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить процесуальної поведінки підозрюваного. Також вважає, що є необхідним врахувати обґрунтованість підозри, що новий злочин в якому підозрюється ОСОБА_6 скоєний під час його знаходження на іспитовому строку призначеному за вироком суду, згідно до якого він визнаний винний у аналогічному злочині, а саме за ч. 2 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став, офіційно не працює, холостий, дітей не утриманні не має. Вчиняючи новий злочин, діяв освідомлено що ці дії вчиняє щодо малолітньої особи. А тому просить клопотання задовольнити, при визначені розміру застави її розмір визначити у відповідності до вимог КПК України.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просила суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як підозра у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є обґрунтованою, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , 2010 року народження, протоколами тимчасового доступу, протоколами огляду речей та предметів, протоколами пред`явлення осіб для впізнання, де як потерпілий так і свідки вказують на ОСОБА_6 як особу що вчинила злочин 07.07.2019 року, допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншими доказами у їх сукупності.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить процесуальної поведінки підозрюваного який знаходиться на випробуванні за вироком від 26.09.2018 року, на шлях виправлення не став та є підозрюваним у вчиненні нового корисного умисного злочину за ч. 2 ст. 186 КК України. З викраденим з місця події зник, на прохання дитини про повернення телефону не відреагував, телефон заклав з залученням іншої особи а отримані гроші витратив на власні потреби.
Захисник ОСОБА_5 вважав, що подія яка сталася можлива до виправлення, так як його підзахисний щиро кається у скоєному. Також важливим є те, що телефон зараз перебуває у потерпілого, а його підзахисний хоче відшкодувати також моральну шкоду. ОСОБА_12 має постійне місце проживання та родину. А тому просить застосувати до ОСОБА_12 домашній арешт в нічний час.
ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорюючи фактичні данні викладені у клопотанні щодо міста, часу та події, зазначив, що дійсно він усвідомлював що злочин чинить проти малолітньої особи. Йому були потрібні гроші. Більше не буде чинити злочин. До слідчого на всі виклики з`являється. Просить застосувати до нього домашній арешт за місцем його прописки, де він фактично і проживає.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 20.08.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за змістом якої зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення проти власності, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, повторно, 07.07.2019 р. приблизно о 13.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи повз буд. № 35 по вул. Спортивна в м. Кам`янському, побачив раніше незнайому йому малолітню особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на гойдалці у дворі зазначеного будинку. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву викрадення будь-якого майна, яке могло знаходитись у ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, повторно, 07.07.2019 р. приблизно о 13.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, а також розуміючи, що своїми діями він вчинює протиправне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_6 , підійшов до ОСОБА_7 , попросив повідомити котра година. Після того, як малолітній ОСОБА_7 дістав із своєї сумки мобільний телефон з метою повідомити час останньому, ОСОБА_6 рукою вихопив з руки потерпілого мобільний телефон «Samsung A6» SM-A600 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , вартість якого згідно висновку експерта № 19/12.1/969 від 12.08.2019 становить 4093 гривень 88 копійок.

З метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_6 , утримуючи протиправно викрадене майно при собі та незважаючи на вимоги потерпілого повернути викрадене ним майно, втік у невстановленому напрямку, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном.

Зазначеними діями ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на суму 4093 грн. 88 коп.

Таким чином ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України..
Як вбачається з досліджених матеріалів клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ч. 2 ст. 186 КК України кримінального правопорушення, підтверджується протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , 2010 року народження, протоколами тимчасового доступу, протоколами огляду речей та предметів, протоколами пред`явлення осіб для впізнання, де як потерпілий так і свідки вказують на ОСОБА_6 як особу що вчинила злочин 07.07.2019 року, допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншими доказами у їх сукупності.

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються судом під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися судом з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст.. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 зазначив що факти викладені в підозрі відповідають місцю події, учасникам події, часу та місце події є відповідними, підтверджені наведеними доказами зазначеними вище; вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є позбавлення волі на строк до шести років, та що на час розгляду клопотання підозрюваний є особою що знаходиться на іспитовому терміні строком 2 роки, як особа що звільнена від відбуття покарання призначеного за Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2018 року (справа № 554/4954/18, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, під час його є особою що підозрюється у скоєні нового злочину передбаченого тією ж статтею ч. 2 ст. 186 КК України, що свідчить що не зважаючи на застосування до ОСОБА_6 ст. 75 КК України при призначенні покарання, ОСОБА_6 висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, здійснив дії що підпадають під кваліфікацію ч. 2 ст. 186 КК України, де потерпілою особою є малолітня особа 2010 року народження, що освідомлювалося ОСОБА_6 згідно до його пояснень. Крім того, як встановлено, ОСОБА_6 не має доходу та місця роботи, а тому забезпечення його у разі перебуванні на іншому більш м`якому заході запобіжному не виключає заявленого ризику щодо можливості вчинити ОСОБА_6 нового злочину.

Щодо місця проживання ОСОБА_6 , то згідно до його пояснень він проживає із батьками, та має брата який є працездатним, а тому посилання захисту на те, що лише ОСОБА_6 є особою яка може їм допомогти, не узгоджуються із фактичними даними, що підозрюваний не працює, доходів не має, та що на його утриманні осіб не мається, що підтверджено безпосередньо підозрюваним під час встановлення його особи.

А тому заявлені ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, такі як можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи тяжкість покарання у разі визнання особи винною за ч. 2 ст. 186 КК України, з врахуванням наявного вироку Октябрського районного суду м. Полтави, є обґрунтованими.
Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то такий ризик також є обґрунтованим, так як встановлено що з одним із свідків ОСОБА_6 є в товариських стосунках, щодо інших свідків та потерпілого, який є малолітньою особою, підозрюваний обізнаний про їх місце проживання та знаходження, що не спростовує заявлену позицію у клопотанні.
Щодо заявленого ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, як можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то заявлений ризик не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання,
А тому, дослідивши підстави та обгрунтування заявленого клопотання, заслухав учасників процесу, дослідив матеріали долучені до клопотання, ризики передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України є такими що знайшли своє обгрунтування під час судового розгляду.

Посилання захисника підозрюваного на дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, в майбутньому, бажання виправитися, не нівелюють фактів викладених у підозрі щодо обґрунтованості підозри у скоєнні злочину який є тяжким, відносно малолітньої особи, та під час іспитового терміну за вироком яким ОСОБА_6 визнанний винним у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а тому таку позицію захисту сприймається критично, оскільки ризики заявлені стороною слідства та підтверджені в ході розгляду клопотання, стороною захисту не спростовано, а тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні встановлено та підтверджено ризики передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, жодних фактичних даних які перешкоджають застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або забезпечать його належну процесуальну поведінку, не встановлено.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачуваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою визначити строком по 17 жовтня 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, після внесення якої ОСОБА_6 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1