Справа № 308/1275/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001372 від 11.11.2018 р. про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ужгород, з середньою освітою, не одруженого, працюючого охоронцем в ТОВ Бастіон, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2018 року приблизно о 18 годині 56 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS TF 69Y» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі М-08 обхід м. Ужгород КПП Ужгород 8 км. + 500м. у напрямку зі сторони населеного пункту місто Ужгород, у напрямку села Оноківці , не врахував дорожню обстановку та порушуючи вимоги п.п. 2.3 (б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням, здійснив виїзд за межі проїзної частини, а саме на ліве узбіччя відносно руху авто, у зв`язку з чим транспортний засіб перекинуло на дах.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «DAEWOO LANOS TF 69Y» , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді : закрита травма грудної клітки, множинні переломи ребер по декільком анатомічним лініям зі зміщенням кісткових фрагментів, забій легень, обмежений пневматорекс справа, закритий уламковий перелом акромінального кінця лівої ключиці із зміщенням , лівобічна пневмонія , ексудативний плеврит , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 22 від 24.01.2019 року за своїм характером, відносяться до середньої тяжкості.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав, розкаявся у вчиненому.
Визнав фактичні обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. По суті фактичних обставин справи пояснив, що в листопаді 2018 року ввечері, точної дати та години не пам`ятає, управляв автомобілем марки «DAEWOO LANOS TF 69Y» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі обхід м. Ужгород , у напрямку зі сторони населеного пункту місто Ужгород, у напрямку села Оноківці, відвлікся , в результаті чого автомобіль здійснив виїзд за межі проїзної частини, а саме на узбіччя де перекинувся на дах. На передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_6 , яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження . Він навідував ОСОБА_6 в лікарні.

В судові засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи , надіслала на адресу суду заяву в якій просила провести засідання без її участі та заяву, згідно якої претензій до ОСОБА_3 не має. Враховуючи, викладене, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за її відсутності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження , тобто вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом згідно статті 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 1859,00 гривень за проведення судових експертиз .

Речові докази по справі:

автомобіль марки «DAEWOO LANOS TF 69Y» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_3 .

Скасувати арешт на автомобіль марки марки «DAEWOO LANOS TF 69Y» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.11.2018 року.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1