Справа № 489/3602/15-к
Провадження № 1-кп/477/203/19
У Х В А Л А

10 вересня 2019 року м.Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

під час підготовчого судового засідання в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області по розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003470 по обвинуваченню ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 353 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На адресу суду від обвинуваченого ОСОБА_10 надійшло клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Своє клопотання він обґрунтовував з посиланням на норми Конституції України та практику ЄСПЛ тим, що тривалий час утримується під вартою без ухвалення щодо нього вироку, має незадовільний стан здоров`я, не отримує належного лікування та щодо нього не проводяться належні реабілітаційні заходи. Разом з тим він має сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є інвалідом третьої групи. Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, який буде виконуватись за місцем його реєстрації або визначити помірний розмір застави. Також вказував, що суд зобов`язаний розглянути це клопотання протягом трьох днів з дня його одержання.

Водночас прокурором було подане клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 , яке обґрунтовував тим, що є обґрунтована підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення, обізнаний у сфері права, зокрема кримінального та кримінального процесуального, усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може покинути місце проживання та переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження: потерпілого, свідків, експертів, яких потрібно буде допитати під час судового розгляду та вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність цих ризиків вказують характер і спосіб вчинення злочину у вчиненні якого ОСОБА_10 обвинувачується. Інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, враховуючи наведені обставини не зможе запобігти цим ризикам.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти заявленого клопотання прокурора, звертаючи увагу на його безпідставність, необґрунтованість та формальність цього клопотання. Захисник ОСОБА_7 вказувала, що клопотання внесене з порушенням строку та є необґрунтованим.

Інші обвинувачені та захисники також заперечували щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 .

Крім цього, прокурором були також заявлені клопотання щодо продовження обраного запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ..

Своє клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_11 прокурор обґрунтовував наявністю обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, віднесеного, згідно зі ст.12 КК України, до категорії особливо тяжких, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення волі. Також ОСОБА_11 був раніше неодноразово судимий, відбував покарання реально, що свідчить про його усвідомлення тяжкості покарання за скоєні кримінальні правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може покинути місце проживання та переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження: потерпілого, свідків, експертів, яких потрібно буде допитати під час судового розгляду та вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність цих ризиків вказують характер і спосіб вчинення злочину у вчиненні якого ОСОБА_11 обвинувачується. Інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, враховуючи наведені обставини не зможе запобігти цим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_14 заперечували щодо задоволення клопотання, зазначаючи, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки. Захисник вказував на те, що вказане клопотання не може бути розглянуте, оскільки попередня ухвала суду перебуває на розгляді апеляційної інстанції. Зазначав, що тяжкість не може бути підставою для продовження тримання під вартою, оскільки протягом часу тримання під вартою мала місце зміна обстановки, просив застосувати його підзахисному альтернативний запобіжний захід. Крім цього вказував, що у клопотанні прокурором зазначено строк, на який він просить продовжити запобіжний захід, у місяцях в той час як КПК України визначає такий строк у днях.

Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_12 прокурор обґрунтовував тим, що наявна обґрунтована підозра у вчинені кримінального правопорушення, віднесеного, згідно зі ст. 12 КК України, до категорії особливо тяжких, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення волі. Також ОСОБА_12 був раніше судимий за скоєння злочину, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я, що свідчить про його усвідомлення тяжкості покарання за скоєні кримінальні правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може покинути місце проживання та переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження: потерпілого, свідків, експертів, яких потрібно буде допитати під час судового розгляду та вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність цих ризиків вказують характер і спосіб вчинення злочину у вчиненні якого ОСОБА_12 обвинувачується. Інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, враховуючи наведені обставини не зможе запобігти цим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_9 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки оскільки вважають його необґрунтованим, просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_13 прокурор обґрунтовував тим, що наявна обґрунтована підозра у вчинені кримінального правопорушення, віднесеного, згідно зі ст. 12 КК України, до категорії особливо тяжких, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення волі. Також ОСОБА_13 був раніше судимий за злочини, проти життя та здоров`я особи, відбував покарання реально, що свідчить про його досвід та навички спілкування з учасниками кримінального провадження, усвідомлення тяжкості покарання за скоєні кримінальні правопорушення. З метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_13 може покинути місце проживання та переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження: потерпілого, свідків, експертів, яких потрібно буде допитати під час судового розгляду та вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність цих ризиків вказують характер і спосіб вчинення злочину у вчиненні якого ОСОБА_13 обвинувачується. Інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, враховуючи наведені обставини не зможе запобігти цим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти продовження запобіжного заходу, оскільки відсутні підстави для його продовження, так як запобіжний захід має обиратися на 60 днів і продовжений ухвалою суду 09.07.2019 року сплив.

Потерпілий в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою та відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_10 щодо обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо заявлених клопотань, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 жовтня 1950 року, згідно з якою обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з матеріалів справи обвинувальний акт 26.05.2015 року був скерований до Миколаївського районного суду Миколаївської області. В подальшому кримінальне провадження перебувало на розгляді в Ленінському та Корабельному судах м.Миколаєва.

27 червня 2019 року на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду надійшло для розгляду до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

На час розгляду клопотань кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, яке неможливо провести в зв`язку з неявкою захисників. Так, 09 липня 2019 року в судове засідання не з`явились захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , 10 вересня 2019 року не з`явились адвокати ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .

Таким чином об`єктивно ухвалити рішення до закінчення строку тримання під вартою неможливо.

Як вбачається з обвинувального акту обвинувачені звинувачуються у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_17 , матері потерпілого ОСОБА_18 , вчиненому з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб. Та крім цього, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні в розбою, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Вказані злочини належать, відповідно до статті 12 КК України, до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення волі.

Щодо вчинення цих злочинів існує обґрунтована підозра, яка була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим під час досудового розслідування та що було предметом під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Колегія критично сприймає твердження захисників щодо відсутності підстав для продовження тримання під вартою лише з підстав тяжкості обвинувачення та незмінності ризиків, оскільки як скеровує практика ЄСПЛ тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Тобто має бути дотримана співмірність публічних та приватних інтересів.

У результаті вчинення злочину, який ставиться у вину обвинуваченим, людину позбавлено життя, яке, відповідно до Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, та цей злочин вчинений з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб. Крім цього, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні в розбою, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

За таких обставин колегія приходить до висновку, що навіть тривале тримання під вартою є виправданим.

Щодо обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, то колегія вважає за необхідне роз`яснити, що такий запобіжний захід, як застава відповідно до ст. 183 КПК України може бути визначений при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в той час як наразі розглядається питання щодо продовження запобіжного заходу, а не його обрання.

Колегія не приймає до уваги твердження захисників щодо спливу обраного раніше запобіжного заходу, оскільки строк обраного запобіжного заходу рахується з дня постановлення ухвали про обрання цього запобіжного заходу, в той час як строк продовження запобіжного заходу починає рахуватися з дати закінчення обраного раніше строку.

Крім цього, також критично сприймає твердження захисника щодо некоректності зазначення тривалості запобіжного заходу у клопотанні прокурора, оскільки як вбачається з статті 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Також вважає некоректним твердження щодо неможливості розгляду питання продовження обраного запобіжного заходу з тих підстав, що попередня ухвала перебуває на стадії апеляційного оскарження, оскільки такої заборони КПК України не містить.

Щодо існування ризиків, то колегія вважає наступне.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , то колегія вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати. Такого висновку колегія дійшла, оскільки ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість, злочин у вчиненні якого обвинувачується є корисливим насильницьким, як вбачається з обвинувального акту він був безпосереднім виконавцем. Вказані обставини свідчать про можливість ухилитись від суду та продовжити злочинну діяльність, а також вплинути на свідків та потерпілого. На підставі чого, з урахуванням думки потерпілого, який наполягав на продовженні обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, приходить до висновку, щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В зв`язку з чим клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , то колегія вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати. Такого висновку колегія дійшла, оскільки ОСОБА_12 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого, насильницького злочину, має судимість, злочин у вчиненні якого обвинувачується є також корисливим та насильницьким. Вказані обставини свідчать про можливість ухилитись від суду та продовжити злочинну діяльність, а також вплинути на свідків та потерпілого.

На підставі чого, з урахуванням думки потерпілого, який наполягав на продовженні обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, приходить до висновку, щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В зв`язку з чим клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_13 то колегія вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати. Такого висновку колегія дійшла, оскільки ОСОБА_13 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, має судимість, злочин у вчиненні якого обвинувачується є корисливим насильницьким, як вбачається з обвинувального акту він був безпосереднім виконавцем. Вказані обставини свідчать про можливість ухилитись від суду та продовжити злочинну діяльність, а також вплинути на свідків та потерпілого. На підставі чого, з урахуванням думки потерпілого, який наполягав на продовженні обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, приходить до висновку, щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин колегія приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підлягають задоволенню.

А у задоволенні клопотань щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченим у виді домашнього арешту відмовити.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , то колегія вважає за можливе задовольнити його клопотання та змінити йому раніше обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, оскільки кримінальне провадження тривалий час знаходиться на розгляді в судах першої інстанції, а також Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом трьох місяців через неявку захисників позбавлений можливості провести підготовче судове засідання, тобто розглянути справу у розумні строки.

Разом з тим обвинувачений має незадовільний стан здоров`я, а саме: є інвалідом третьої групи, має діагноз: розсіяний склероз, цереброспінальна форма, вторинно-прогредієнтне протікання, плегія правої руки, парез правої ноги, астенічний синдром. Протягом перебування кримінального провадження на розгляді у Жовтневому районному суді стан здоров`я обвинуваченого не покращився, що свідчить про відсутність забезпечення належного лікування та утримання в СІЗО.

За таких обставин колегія приходить до висновку, що обвинувачений не мусить бути заручником недобросовісної поведінки учасників процесу.

Щодо строку розгляду клопотання протягом трьох днів, то колегія вважає за необхідне роз`яснити, що вказане клопотання має розглядатись колегіально, Разом з тим один із членів колегії перебував у щорічній плановій відпустці, в зв`язку з чим вказане клопотання розглянуте при першій можливості.

Керуючись ст.ст. 176-178, 315, 331, 181 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва строком на шістдесят днів по 10 листопада 2019 року включно.
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

У задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 відмовити.

Обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з застосуванням електронного засобу контролю.
Тривалість дії ухвали встановити у 60 днів, тобто до 08 листопада 2019 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» та Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області (вул.Біла, 44, м. Миколаїв) для виконання в частині домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Про прийняття ухвали до виконання та встановлення засобів контролю негайно повідомити суд.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3