Провадження №1-кп/748/31/19
Єдиний унікальний № 748/1269/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2017 року за № 0000118, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка Житомирського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, затверджений Законом № 113-VIIІ від 15.01.2015, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) №62 від 01.03.2016 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду старшого сапера 3 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно- саперної роти групи інженерно-саперного забезпечення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

В свою чергу, ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 16.02.2017 близько 09 год. 00 хв., в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка перебувала на бойовому злагоджені за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

05.05.2018 ОСОБА_3 самостійно прибув до військової прокуратури Чернігівського гарнізону із зізнанням.

Так, ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 16.02.2017 по 04.05.2018 не виконував, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, займаючись стихійними підробітками в Житомирському районі, м. Вінниці та м. Одесі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, пояснивши, що дійсно самовільно залишив військову частину, перебував вдома та їздив на заробітки, у вчиненому щиро розкаявся.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати з`явлення із зізнанням, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше не судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем служби та проживання характеризується задовільно, є учасником бойових дій.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, майновий стан, і вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 є раніше не судимим, щиро розкаявся у вчиненому, зробив для себе відповідні висновки, задовільно характеризується, має неповнолітню дитину, є учасником бойових дій, за час відсутності у розташуванні нових кримінальних правопорушень не вчинив, обставини вчиненого, виходячи з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, суд приходить до висновку про звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний термін, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, оскільки він, як особа не становить небезпеки, а отже його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строк.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому за дане кримінальне правопорушення покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, поклавши, у відповідності до ч.1 ст. 76 КК України, наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1