УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , щодо визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.307, ч.3 ст.209 КК України, в порядку ст. 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 10 жовтня 2019 року надійшла заява адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 щодо визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.307, ч.3 ст.209 КК України, в порядку ст. 206 КПК України.

У вищевказаній скарзі порушується питання про з`ясування підстав затримання та подальшого позбавлення свободи ОСОБА_3 , а також визнання його затримання незаконним та направлення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконного затримання та подальшого позбавлення свободи ОСОБА_3 до Державного бюро розслідувань.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

На запит слідчого судді прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 надано наступну інформацію.

Так, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000123 від 22.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.127, ч. 4 ст. 190, ч.2 ст.194, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч.1 ст.263, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.309, ч. 2 ст.364, ст.386 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 21.03.2019 проведено обшук в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі виявлено особу, яка представилась як громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне затримання за ч.2 ст.263 КУпАП України. В подальшому на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.03.2019 у справі за №755/4887/19 вказану особу затримано з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як на шість місяців

В подальшому органом досудового розслідування встановлено, що справжні анкетні дані вказаної особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України. Після цього, 12.04.2019 ОСОБА_3 доставлено до Печерського районного суду м.Києва для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді від 12.04.2019 у справі за №757/18913/19-к ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим останнього поміщено до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

На даний час строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 12 місяців, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 продовжено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 18.09.2019 року до 16 листопада 2019 року.

Отже, з наданої слідчому судді інформації вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується під вартою на підставі ухвали Печерського районного суду м.Києва від 18.09.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 листопада 2019 року.

Тобто, наведене не дає підстав для висновку про існування відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 11 жовтня 2019 року утримується під вартою за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, а тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для негайної доставки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Окрім того, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_2 вбачається, що останній оскаржує законність затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та наявність законних підстав затримання, передбачених ст.208 КПК України.

Так, відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, до переліку, яких не віднесено скарги на незаконне затримання.

Частиною 2 ст.303 КПК України, передбачено, що інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36, ч.5 ст. 40 КПК України прокурор або слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженнями щодо визнання затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, незаконним.

При вирішенні даного питання, слідчий суддя враховує також і правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно якої положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Тобто відповідно до проаналізованого вище кримінального процесуального законодавства, законність затримання особи окремому оскарженню, поза межами розгляду питання про застосування запобіжного заходу, не підлягає.

Таким чином, наведене свідчить про те, що така скарга адвоката ОСОБА_2 про визнання затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконним, не може бути предметом розгляду в порядку ст.206 КПК України.

Враховуючи наведене, слід відмовити у доставці ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, що стосується питання про визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то вказане питання виходить за межі компетенції слідчого судді та окремому вирішенню під час досудового розслідування, як на підставі ст. 206 КПК України, так і на підставі ст. 303-307 КПК України, не підлягає, а тому скарга разом з матеріалами підлягає поверненню захиснику ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи та вирішення питання про визнання затримання незаконним.

Матеріали скарги повернути захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1