Дата документу 25.11.2019
Справа № 334/7995/19
Провадження № 1-кс/334/4085/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької міської прокуратури №3 ОСОБА_3 , представника ТОВ «Анхель Альянс» адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Запорізької міської прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна

в с т а н о в и в :

В провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадженні, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000042 від 22.03.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.190, ч.1 ст.366 КК України пов`язаних з незаконною реєстрацією права власності на земельну ділянку площею 2,0 га, для ведення лісового господарства, кадастровий номер :01:001:2101 за громадянином ОСОБА_5 та незаконною реєстрацією права власності на земельну ділянку площею 2,0 га, для ведення лісового господарства, кадастровий номер :01:001:2102 за громадянкою ОСОБА_6 .

Так, до Запорізької місцевої прокуратури № 3 надійшла заява голови Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області в якій зазначено, що в 2018 році виконавчому комітету селищної ради стало відомо про те, що на території земель Балабинської селищної ради, за межами населеного пункту, в районі річки Дніпро з`явились в Публічній карті України дві земельні ділянки приватної власності із цільовим призначенням: «для іншого лісогосподарського призначення», а саме земельна ділянка із кадастровим номером :01:001:2101, площею 2.0 га та земельні ділянка із кадастровим номером :01:001:2102, площею 2,0 га. За рішеннями селищної ради земельні ділянки лісового фонду та за межами населеного пункту не надавались. Відповідно до Земельного та лісового кодексів України, винесення рішень щодо виділення земельних ділянок такого типу не входить до компетенції селищної ради. Окрім того, печатка, якою засвідчено державний акт на право власності на землю з`явилась в Балабинській селищній раді лише в 2004 році, що підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_7 секретаря Балабинської селищної ради.

Допитана в статусі свідка землевпорядник Балабинської селищної ради ОСОБА_8 показала, що на вказаній посаді вона працює з 1995 року. В 2017 році при підготовці проекту генерального плану селища Балабине, під час вивчання публічної кадастрової карти, було з`ясовано, що земельні ділянки з цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення з кадастровими номерами 232215533:01:001:2101, загальною площею 2,0 га та кадастровим номером 232215533:01:001:2102, загальною площею 2,0 га закріплені за невідомими особами. Після чого, вона проводила перевірку по програмі «Врожай 2017», яку проводить Держгеокадастр в Запорізькій області і намагалась з`ясувати, кому відведено вказані земельні ділянки. Відповіді так і не отримала.

Після чого, в 2018 році голова Балабинської селищної ради - ОСОБА_9 надав їй копію державного акту на право власності на землю старого зразку на одну із цих ділянок, на яку саме не пам`ятає. При цьому він намагався з`ясувати, чи надавалась вказана земельна ділянка у власність саме за рішенням виконкому селищної ради за підписом колишнього голови селищної ради - ОСОБА_10 .
На що, як зазначила ОСОБА_8 вона йому одразу відповіла, що за межами населеного пункту за рішенням селищної ради взагалі не надаються і не надавались земельні ділянки.

Відповідно Земельного кодексу України, з моменту початку його дії і по теперішній час, до компетенції селищної ради відноситься відведення земельних ділянок згідно ст. 12 тільки в межах населеного пункту. Відведення земельних ділянок за межами населеного пункту відповідно до ст. 17, ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України відноситься до компетенції Запорізької обласної державної адміністрації.

Окрім того, вона звернула увагу на те, що гербова печатка Балабинської селищної ради, якою було посвідчено державний акт на право власності на землю не діяла в період 2001 року, а з`явилась в селищній раді лише в 200 3 Році.

Допитаний в статусі свідка голова Балабинської селищної ради ОСОБА_11 показав, що в 2018 році під час вивчення публічної кадастрової карти, було з`ясовано, що земельні ділянки з цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:001:2101, загальною площею 2,0 га та :01:001:2102, загальною площею 2,0 га поза межами населеного пункту селища Балабине Запорізького району Запорізької області закріплені за невідомими особами.

Після чого, селищною радою було направлено листа до ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області для з`ясування, кому і на яких підставах відведено вказані земельні ділянки. Відповіді отримано не було.

Через деякий час до селищної ради пришов невідомий чоловік, який лишив діловоду ксерокопії документів, які стосувались вказаних земельних Ділянок, а саме: ксерокопію державного акту на право власності на землю серія ІУ-ЗП № 012416, рішення по її виділенню, яке прийнято виконкомом Балабинської селищної ради за № 124/6 від 13.09.2001 року на ім`я ОСОБА_6 .

Переглянувши вказані документи він зрозумів, що документи підроблені, тому як рішень з вказаного приводу селищною радою не приймалось.

Окрім того, нами було з`ясовано що гербова печатка Балабинської селищної ради, якою було посвідчено державний акт державний акт на право власності на землю не діяла в період 2001 року, а з`явилася в селищній раді лише в 2003 році.

В зв`язку з чим, як показав свідок ним було прийнято рішення про звернення із заявою про вчинення злочину до прокуратури.

Допитаний в статусі свідка головний лісничий ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» ОСОБА_12 показав, що на вказані посаді він працює з квітня 2018 року. Земельні ділянки з цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:001:2101, загальною площею 2,0 га та :01:001:2102, загальною площею 2,0 га відповідно до матеріалів лісовпорядкування знаходяться в кварталі 11 Олександрівського лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» (далі ДП ЗЛМГ).

Відповідно до ст. 57 Земельного кодексу України, земельні ділянки лісогосподарського призначення надаються в постійне користування спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам.

Розпорядником вказаних земельних ділянок лісового фонду являється Державне агентство лісових ресурсів України відповідно до вимог ст. 29-1 Лісового кодексу України.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб і зокрема ліси для нелісогосподарських потреб.

У разі, якщо фізична чи юридична особа має намір отримати в користування чи власність земельні ділянки, які відносяться до земель лісогосподарського призначення вони подають клопотання до Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства, яке вивчає вказане клопотання, супутні матеріали до нього, після чого звертається до Державного Агентства лісових ресурсів із наданням відповідних матеріалів. Агентство розглядає клопотання із матеріалами, у разі відповідності клопотання вимогам чинного законодавства та наявності підстав щодо вилучення земельної ділянки лісогосподарського призначення, агентство направляє лист до Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства з рекомендацією надання згоди лісокористувачу

В свою чергу, Запорізьке обласне управління лісового та мисливського господарства рекомендує ДП ЗЛМГ надати нотаріально засвідчену згоду подавачу клопотання у вигляді заяви на Запорізьку обласну державну адміністрацію про передачу відповідної земельної ділянки лісогосподарського призначення.

Після чого, заявник подає до Запорізької обласної державної адміністрації документи разом із нотаріально засвідченою згодою для отримання Рішення з надання дозволу на виготовлення технічної документації.

На підставі рішення ЗОДА ліцензована землевпорядна організація готує технічну документації щодо відведення земельної ділянки, який в свою чергу затверджується в Запорізькому обласному управлінні лісового та мисливського господарства та в ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області.

Після чого, технічна документація надається до Держлісагентства України, яке забезпечує погодження проекту відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення шляхом підготовки рішенням Кабінету Міністрів України.

В цьому рішенні КМУ вирішується питання про відведення земельної ділянки та відшкодування збитків, втрат лісогосподарського виробництва.

Як показав свідок, відповідно до постанови КМУ № 1279 від 17.11.1997 року, ДП ЗЛМГ вираховує розмір втрат лісогосподарського виробництва, які в свою чергу повинні відшкодувати особи, яким передається земельна ділянка лісогосподарського призначення.

Після сплати втрат, можна змінювати цільове призначення земельної ділянки.

Також свідок зазначив, що жодна фізична або юридична особа не отримували нотаріальну згоду про передачу земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:2101, загальною площею 2,0 га та :01:001:2102, загальною площею 2,0 га від ДП ЗЛМГ.

Згідно інформації Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» відповідно до даних матеріалів лісовпорядкування, орієнтовна втрата лісогосподарського виробництва становить 665 м.куб дров, що станом на 01.04.2019 складає 403200 грн. (з ПДВ).

Як вбачається із копій державних актів на право приватної власності на землю серія IV-ЗП № 012416, виданий на ім`я ОСОБА_6 , та серія ІІІ-ЗП № 051325, виданий на ім`я ОСОБА_5 рішення про їх виділення прийнято виконкомом Балабинської селищної ради за № 124/6 від 13.09.2001 року.

За інформацією Запорізької районної державної адміністрації від 11.06.2019 № 1446/01-34 архівним відділом рішення Балабинської селищної ради № 124/6 від 13.09.2001 не знайдено.

Однак, з архівного відділу Запорізької районної державної адміністрації витребувано завірений перелік рішень виконкому Балабинської селищної ради Запорізького району прийнятих на засіданні 13.09.2001.

З`ясовано, що рішення виконавчого комітету Балабинської селищної ради від 13.09.2001 № 124/6 про надання у власність гр. ОСОБА_6 , земельної ділянки площею 2,0 га, для ведення лісового господарства взагалі не приймалось.

У свою чергу, виконавчим комітетом Балабинської селищної ради 13.09.2001 прийнято лише рішення № 124 про передачу в приватну власність земельних ділянок під будівництво і обслуговування житлових будинків і господарських будівель наступним громадянам: ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 (700 кв.м.); ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 ( 836 кв.м.), ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 , яке не має жодного відношення до спірних правовідносин.

Також відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 10.06.2019 № 10-8-0.18-1561/117-19 державний акт на право власності серія ІV-ЗП № 012416 не обліковується та не зберігається.

На теперішній час у кримінальному провадженні з метою збереження речових доказів, так як вказані земельні ділянки є нерухомими речами, набутими кримінально протиправним шляхом а також з метою забезпечення цивільного позову у сторони обвинувачення в силу визначеного в ч.2 ст.170 КПК України обов`язку, щодо виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт, виникла необхідність у накладення арешту, шляхом позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою площею 2,0 га, з кадастровим номером :01:001:2101 та земельною ділянкою площею 2,0 га, з кадастровим номером :01:001:2102, які на праві приватної власності належить ТОВ «Анхель Альянс» (, місцезнаходження юридичної особи: 69005, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОСПЕКТ СОБОРНИЙ, будинок 158).

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що на теперішній час є достатньо підстав вважати, що власник вищевказаних земельних ділянок може вжити заходи до їх псування, зокрема шляхом видалення зелених насаджень, проведення меліоративних робіт, може використовувати земельні ділянки на власний розсуд та розміщувати на них об`єкти як нерухомого майна так і тимчасові споруди, а також власником можуть бути вжиті заходи спрямовані на відчуження земельних ділянок шляхом їх передачі, зокрема за актами прийому - передачі, згідно яких вже змінювалось право власності, переходячи від одних до інших суб`єктів цивільних правовідносин, прокурор просить суд накласти арешт про арешт майна на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:2101 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:2102, які на праві приватної власності належить ТОВ «Анхель Альянс» (, місцезнаходження юридичної особи: 69005, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОСПЕКТ СОБОРНИЙ, будинок 158), шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування земельними ділянками

У судовому засіданні прокурор, наполягаючи на фактах, викладених у клопотанні, просив суд задовольнити його з підстав, викладених у ньому.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та доводив суду, що досудове розслідування у провадженні №0000042 від 22.03.2018 ведеться із порушенням норм КПК, при цьому майно ТОВ «Анхель Альянс» перебуває під арештом упродовж 4-х місяців.

Крім того, прокурором не доведено та не надані відомості про причетність до злочину будь-яких осіб, у тому числі службових осіб ТОВ «Анхель Альянс» не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно Товариства як юридичної особи досудового розслідування не здійснюється, жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не повідомлено, цивільній позов не заявлено.

Крім того, в клопотання про арешт майна прокурором не зазначені відомості про потерпілого від кримінальних правопорушень, не зазначено про наявність цивільного позову.

Версія прокурора, що земельні ділянки, які зазначені в клопотанні про арешт майна, є предметом доказування у кримінальному провадженні, але це ні чим не підтверджено.

Водночас, ТОВ «Анхель Альянс» вважає, що органом досудового розслідування та прокурором не доведено відповідність майна, на яке просять накласти арешт, критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема: наведені прокурором у клопотанні обставини кримінальних правопорушень дають підстави стверджувати, що право власності на земельні ділянки, первинно оформлене відповідними державними актами на право приватної власності на земельні ділянки, у встановленому законом порядку не скасовано; посилання прокурором як на доказ відсутності підстав виділення земельних ділянок - інформацію архівного відділу Запорізької районної державної адміністрації про незнайдення рішення Балабинської селищної ради №124/6 від 13.09.2001, є суперечливим, оскільки посилаючись на копії державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, в яких зазначено підстави їх видачі, прокурор зазначає рішення виконкому Балабинської селищної ради №124/6 від 13.09.2001, а не рішеннями Ради; висновки прокурора про те, що рішення виконкому Балабинської селищної ради №124/6 від 13.09.2001 не приймалося, базується на власному тлумаченні інформації архівного відділу Запорізької районної державної адміністрації щодо наявності іншого рішення виконкому за 13.09.2001, яка не спростовує факт прийняття рішення №124/6 від 13.09.2001 та беззаперечно не виключає його наявності.

ТОВ «Анхель Альянс» наголошує на тому, що земельні ділянки із кадастровими номерами :01:001:2101 та :01:001:2102, набуті у власність на законних підставах та складають статутний капітал підприємства.

Жодного обґрунтування ризиків про можливість використовувати земельні ділянки на власний розсуд та розмішувати на них об`єкти нерухомого майна або тимчасових споруд органом досудового розслідування не наведено, при цьому право законного власника, яким є ТОВ «Анхель Альянс» обмежено, що є порушенням норм Закону.

Таким чином, заявник вважає, що підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження, відсутні, тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, представника ТОВ «Анхель Альянс» вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

У провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000042 від 22.03.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, пов`язаних з незаконною реєстрацією права власності на земельну ділянку площею 2,0 га, для ведення лісового господарства, незаконною реєстрацією права власності на земельну ділянку площею 2,0 га, для ведення лісового господарства.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2019 року задоволено клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках даного кримінального провадження на нерухоме майно підприємства: земельних ділянок із кадастровими номерами № :01:001:2101 та № :01:001:2102.

Ухвалою слідчого судді від 18.11.2019 року за клопотанням ТОВ «Анхель Альянс» було скасовано арешт на майно ТОВ «Анхель Альянс» шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою із кадастровим №:01:001:2101 та земельною ділянкою із кадастровим №:01:001:2102, після чого, прокурор знов звернувся з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана не обґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У своєму клопотанні прокурор посилається на те, що майно, яке зазначене у клопотанні підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, п.п. 1,4 ч. 2, ч.3 ст. 170 КПК України, тому на зазначене майно слід накласти арешт з метою забезпечення його збереження (оскільки наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу), а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Проте, будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у клопотанні не зазначено.

Між тим, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проте, прокурором не доведено відповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема: наведені прокурором у клопотанні обставини кримінальних правопорушень дають підстави стверджувати, що право власності на земельні ділянки, первинно оформлене відповідними державними актами на право приватної власності на земельні ділянки, у встановленому законом порядку не скасовано; посилання прокурором як на доказ відсутності підстав виділення земельних ділянок - інформацію архівного відділу Запорізької районної державної адміністрації про незнайдення рішення Балабинської селищної ради №124/6 від 13.09.2001, є суперечливим, оскільки посилаючись на копії державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, в яких зазначено підстави їх видачі, прокурор зазначає рішення виконкому Балабинської селищної ради №124/6 від 13.09.2001, а не рішеннями Ради; висновки прокурора про те, що рішення виконкому Балабинської селищної ради №124/6 від 13.09.2001 не приймалося, базується на власному тлумаченні інформації архівного відділу Запорізької районної державної адміністрації щодо наявності іншого рішення виконкому за 13.09.2001, яка не спростовує факт прийняття рішення №124/6 від 13.09.2001 та беззаперечно не виключає його наявності.

Слідчий суддя погоджується з доводами клопотання представника товариства «Анхель Альянс», що земельні ділянки не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів. Окрім того, згідно доводів клопотання, підтриманих представником заявника в судовому засіданні, накладення арешту на земельні ділянки товариства «Анхель Альянс» може паралізувати нормальну діяльність товариства, що тягне за собою збитки в господарській діяльності та фактично позбавляє можливості в подальшому здійснювати свою господарську діяльність та обмежує права власників щодо отримання прибутку від діяльності підприємства.

Отже, в умовах реалізації сторонами конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували арешт майна, оскільки посадові особи Товариства «Анхель Альянс» не є підозрюваними у кримінальному провадженні №2 від 22.03.2018 р., процесуальний статус самого товариства органом досудового розслідування не визначено, а земельні ділянки у будь-якому випадку не можуть містити на собі сліди вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.364, ч.3 ст.190, ч.1 ст.366 КК України.

Враховуючи наведене, у слідчого судді не має підстав вважати, що існує правова підстава для арешту даних земельних ділянок. Тобто спростовується той факт, що зазначені земельні ділянки здобутті незаконним шляхом, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Запорізької міської прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в Запорізькому апеляційному суді м.Запоріжжя.

Слідчий суддя ОСОБА_1