провадження № 1-кс/243/2193/2019
Справа № 243/1634/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ КРАЇНИ
10 липня 2019 року

Слідчий суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_4 від 19 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0001844 від 13 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

заявник ОСОБА_3

ВСТАНОВИЛА:
01 липня 2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_4 від 19 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0001844 від 13 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

Скарга мотивована тим, що слідчими третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001844, розпочатому 13 липня 2017 за його заявою відносно неправомірних дій з боку працівників Національної поліції України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Вважає, що у нього як заявника, права потерпілого виникли з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, то на підставі ч. 4 ст. 56 КПК України я під час слідства подавав клопотання про проведення конкретних слідчих дій, у задоволенні яких йому неодноразово відмовлялось. Натомість протягом досудового розслідування слідчим приймались рішення про його закриття, які через очевидну неповноту дослідження обставин події скасовувались ухвалами слідчих суддів Краматорського міськрайонного суду, як незаконні. Вказує на те, що 19 березня 2019 року слідчий виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження, але ухвалою суду від 03 травня 2019 року. вказану постанову було скасовано. Крім того вказує на те, що після скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження до теперішнього часу він не отримував жодного повідомлення, та за тих обставин, йому як заявнику у кримінальному провадженні, об`єктивно неможливо визначити термін, з якого починається перебіг строку оскарження. З огляду на викладене просив суд поновити строк оскарження постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотанні із зазначених у скарзі підстав, а також скасувати постанову слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_4 від 19 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0001844 від 13 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

У судовому засідання заявник ОСОБА_3 наполягав на задоволенні своєї скарги.

Прокурор в судове засідання не з`явився до суду надав листа з проханням розглядати справу у його відсутності, а також заперечував у задоволенні скарги ОСОБА_3 ..

Слідчий повідомлений належним чином про розгляд справи за скаргою ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Заслухавши заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про її задоволення з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини, відповідні ним докази, та норми діючого законодавства.

З матеріалів справи, а також пояснень скаржника вбачається, що оскаржувану постанову ОСОБА_3 отримав разом із постановою про закриття кримінального провадження.

З пояснень ОСОБА_3 видно, що останній не мав можливості оскарження постанови про відмову у задоволенні клопотання до вирішення питання про скасування постанови про закриття кримінального провадження. З врахуванням наведеного, скаржник подав скаргу відразу після того, як постанову про закриття кримінального провадження було скасовано.

Статтею 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

При вирішенні питання про поновлення процесуального строку слідчий суддя враховує завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України, причини пропуску зазначені ОСОБА_3 слідчий суддя визнає поважними та вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні були досліджені матеріали кримінального провадження № 0001844.

Так, заявник ОСОБА_3 вкотре звернувся до слідчого із заявою про визнання його потерпілим 31 січня 2019 року постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим матеріали кримінального провадження не містять, а посилання слідчого на прийняття постанови від 05 грудня 2017 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим є безпідставним, оскільки резолютивна частина зазначеної постанови не відповідає вимогам КПК України, а саме резолютивна частина постанови слідчого має містити відомості щодо того, яку конкретно з вимог заявника задоволено, а в яких конкретно вимогах відмовлено. Згідно з положеннями ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, в той час як резолютивна частина постанови має містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення, місце та час (строки) його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови. Зі змісту резолютивної частини постанови від 05 грудня 2017 року вбачається, що клопотання ОСОБА_3 від 04 грудня 2017 року, в якому він просив залучити його як потерпілого у кримінальному провадженні, видати йому пам`ятку про права потерпілого, допитати членів оперативної групи СОГ, витребувати зі Слов`янського ВП матеріали службової перевірки, дати юридичну оцінку порушенню його конституційних прав, долучити до матеріалів відеозаписи, які проводили члени СОГ та ін., задоволено частково. В якій саме частині задоволено це клопотання з резолютивної частини постанови встановити неможливо. Саме цими причинами обумовлене повторне звернення ОСОБА_3 із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Згідно із постановою про закриття кримінального провадження допитати ОСОБА_3 в якості свідка не виявилося можливим, оскільки він відмовився давати показання, про що складено рапорт.

Допит потерпілого є слідчою дією у розумінні ст.223 КПК України, хід і результати проведення якої фіксуються у протоколі. Згідно положення ч.3 ст.224 КПК України перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту, потерпілий попереджається про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань. Однак, протокол допиту ОСОБА_3 у матеріалах кримінального провадження відсутній, тобто у слідчого судді відсутні підстави стверджувати, що допит ОСОБА_3 слідчим проводився, під час якого ОСОБА_3 відмовився від дачі показань.

Ухвалою суду від 03 травня 2019 року, вищевказану постанову слідчого від 19 березня 2019 року було скасовано.

Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

«Очевидність і достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку.

При цьому слід враховувати, що на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, тому ці обставини підлягають встановленню.

Як встановлено в судовому засіданні 04 грудня 2017 року слідчим було прийнято постанову про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 , який попередньо звернувся із декількома клопотаннями, у тому числі також із клопотанням про залучення його як потерпілого. Разом з тим, із резолютивної частини постанови не вбачається, чи було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим. При цьому зміст постанови від 04 грудня 2017 року також не дозволяє дійти висновку про те, що у клопотанні ОСОБА_3 про визнання його потерпілим було відмовлено, оскільки слідчим в постанові конкретних висновків про це не зроблено, а лише зазначено посилання на статті КПК України, якими визначено порядок визнання особи потерпілим.

В постанові від 19 березня 2019 року слідчий посилається саме на постанову від 04 грудня 2017 року, і ґрунтуючись лише на тому, що існує така постанова слідчого відмовляє скаржнику у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим прийнято передчасно, без будь-якого з`ясування обставин, отже вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 309, 376 КПК України, - УХВАЛИЛА:
Поновити процесуальний строк у зверненні до слідчого судді зі скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_4 від 19 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0001844 від 13 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_4 від 19 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0001844 від 13 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_4 від 19 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0001844 від 13 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали проголошений 12 липня 2019 року, о 14 год. 10 хв..

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1