ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/1127/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.78 КК України
УХВАЛА
Іменем України

16 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
представник органу пробації - ОСОБА_7 ,
засудженого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 29.10.2018р. відносно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання у відношенні ОСОБА_8 .
Відмовляючи суд першої інстанції зазначив, що згідно матеріалів справи, засуджений в один день та в один і той же саме час тричі притягався до адміністративної відповідальності. Проте, для визначення систематичності необхідно три і більше протягом року фактів накладення адміністративного стягнення. Таким чином, по справі відсутні законні підстави для висновку про те, що засуджений систематично вчинює правопорушення. Крім того, як свідчать матеріали особової справи, засуджений ОСОБА_8 виконує покладені на нього судом обов`язки, з`являється для реєстрації до органу пробації.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому засіданні, фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу, скасувавши засудженому ОСОБА_10 іспитовий строк і направивши останнього в місця позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав рішення суду правомірним, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, ч.2 ст.78КК України встановлює, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Отже, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з вказаної норми закону достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про пробацію», метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.

Згідно до ч.2 ст.12 того ж Закону, пробація щодо неповнолітніх спрямована на забезпечення їх нормального фізичного і психічного розвитку, профілактику агресивної поведінки, мотивацію позитивних змін особистості та поліпшення соціальних стосунків.

Діючим законодавством регламентовані дії органу пробації в разі порушення засудженим умов покарання з випробуванням.

Так, ч.1 ст.166 КВК України зазначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Поряд з цим в ч.3 ст.166 КВК України зазначено, що відповідальність настає у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В разі виявлення такого, орган пробації застосовує до засудженого письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції (т.1 а.с.67-68), ОСОБА_8 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2017р. за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням, відповідно до ст.75 КК України, іспитового строку 2 роки.

Засуджений ОСОБА_8 протягом вказаного періоду скоїв адміністративне правопорушення 16.05.2018р., та за вказаним фактом УПП в Х/о ДПП було складено три постанови про адміністративні правопорушення, а саме: серії АА №682083 від 16.05.2018р. за ч.1 ст.175-1 КУпАП; серії АА №682084 від 16.05.2018 року за ч.1 ст.178 КУпАП; серії ВР №281862 від 16.05.2018р. за ч.1 ст.127 КУпАП. Всі вказані правопорушення засудженим були вчинені одночасно, а саме 16.05.2018р. о 14год. 50хв., та на засудженого накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження за всіма вчиненими правопорушеннями.

Наведені дані жодний учасник судового провадження не оскаржував, а ні в суді першої інстанції, а ні в апеляції.

Отже, матеріали провадження підтверджують твердження суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_8 в один день та в один і той же саме час тричі притягався до адміністративної відповідальності.
Крім зазначених вище адміністративних правопорушень нарікань з боку органу пробації до засудженого ОСОБА_8 не має. Останній жодних інших правопорушень до цього часу не вчинив і повністю виконує покладені на нього обов`язки.

З огляду на вище приведене, колегія суддів приходить до висновку, що висновок суду першої інстанції про відсутність законних підстави для висновку про те, що засуджений систематично вчинює правопорушення повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Звідси, оскільки судом при постановленні ухвали не допущене порушення вимог чинного процесуального та матеріального законодавства,то апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 409, 419 КПК України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 29.10.2018р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді