КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.09.2019 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.11.2019 включно.

Встановлено строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою до 18.11.2019 включно.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постанови нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала про необгрунтованість пред`явленої підозри, оскільки слідчим не надано жодного доказу на підтвердження факту причетності підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Органом досудового розслідування після затримання підозрюваного не проводилися жодні слідчі дії.
Оскаржувана ухвала постановлена всупереч ч. 3 ст. 62 Конституції України та ст. 7 КПК України.
Органом досудового розслідування не доведено, що в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний ОСОБА_6 може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, в порушення ч. 1 ст. 178 КПК України, не врахував особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність на утриманні дружини і двох малолітніх дітей, наявність місця проживання.
Крім того, слідчим суддею, в порушення вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, не визначено розмір застави.
Захисник ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про розгляд апеляційної скарги повідомлена належним чином.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000488, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України.
26.06.2019 старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 187 КК України; у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 357 КК України; викраденні людини, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 146 КК України; та у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 189 КК України.
24.07.2019 старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотаннями про дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для обрання запобіжного заходу, та про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою Шевченківського районного суду від 25.07.2019 надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу до Шевченківського районного суду міста Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно даних протоколу затримання від 25.09.2019, ОСОБА_6 затримано 24.09.2019 о 23 год. 00 хв. на підставі ухвали Шевченківського районного суду від 25.07.2019, та 25.07.2019 ОСОБА_10 , вручено повідомлення про підозру від 26.06.2019 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.09.2019 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.11.2019 включно.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України, особу підозрюваного, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих чи свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, поєднаних із застосуванням насильства та погрозою вбивства.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів не вбачає.
Посилання захисника підозрюваного у апеляційній скарзі на непричетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину та необґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними, оскільки слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, в яких ОСОБА_6 підозрюється.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Посилання апелянта на те, що у кримінальному провадженні після затримання підозрюваного не вчинено жодних слідчих дій, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Посилання захисника на те, що слідчим суддею безпідставно не визначено розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є необгрунтованими, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, із погрозою вбивства, а тому, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, постійне місця проживання, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та з урахуванням конкретних обставин та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, не є підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.11.2019 включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3