Справа № 642/3626/19к
Провадження № 1кп/642/606/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000330 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Харківського району, смт. Манченки, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.02.2013р. Київським районним судом м. Харкова, за ч.2ст.185, 71 КК України, до 3 років 6 міс. позбавлення волі, на підставі постанови Харківського районного суду від 10.04.2014р. звільненого умовно-достроково, з не відбутим покаранням 10 місяців 23 дні, 18.04.2014р. звільненого з Темнівської ВК №100 Харківської області,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -

встановив:
06.02.2019р. близько 01 год. 10 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 знаходились у приміщенні ПТ «Ломбард «Свіжа копійка» у відділенні №49, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 60, де ОСОБА_5 та ОСОБА_4 побачили потерпілого ОСОБА_6 , який був у сильному алкогольному сп`янінні, після чого у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, ОСОБА_4 скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 шляхом вільного доступу дістав із кишені куртки, яка була одягнена на потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Номі» модель «І 4500» вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №3233 від 14.02.2019р. становить 1044 гривень. В цей час ОСОБА_5 знаходився поряд з потерпілим ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон, після чого ОСОБА_5 сховав його у капюшон куртки, яка була одягнена на ньому.

Своїми діями ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 могли завдати потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1044 грн., однак не довели до кінця свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від його волі, так як він був зупинений працівником ломбарду.

У судовому засіданні ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні винним себе визнав повністю, підтвердивши вищевикладене, пояснивши, що 06.02.2019р. о 01 год. 10 хв. він разом із ОСОБА_5 перебував у приміщенні ломбарду, що знаходиться по вул. Полтавський шлях, 60, де ОСОБА_5 хотів закласти свій мобільний телефон, так як у нього не було коштів на дорогу до дому. У вказаному приміщенні ломбарду спав потерпілий ОСОБА_6 який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Так, вони з ОСОБА_5 вирішили вкрасти мобільний телефон потерпілого. Після чого, він витяг із кармана потерпілого мобільний телефон, останнього та передав ОСОБА_5 , а той в свою чергу сховав телефон у капюшон куртки, яка була одягнена на ньому. Ці їх дії побачив працівник ломбарду. Після чого, зачинив вхідні двері ломбарду і викликав працівників поліції.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому позбавлення права на апеляційний порядок недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченого, в порядку ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та вивченням документів, що характеризують його особу.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини замаху на таємне викрадення чужого майна, суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доказано повністю та кваліфікує його дії, що виразилися в замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого в силу ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, тяжких наслідків від злочину не настало, відсутність з боку потерпілого претензій матеріального чи морального характеру, визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції інкримінованої статті із застосуванням положень ст. 75,76 КК України.

Доля речових доказів по справі вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 358 (триста п`ятдесят вісім) гривень.

Речові докази у справі - залишити в розпорядженні потерпілого. ДВД диск залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: