Номер провадження: 11-сс/813/1202/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 02 липня 2019 року, якою було відмовлено в арешті майна у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному до ЄРДР 25.01.2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України,

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , від 02 липня 2019 року, було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого з ОВС С У ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт автомобіля «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному до ЄРДР 25.01.2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На зазначену ухвалу прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, незаконною, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог матеріального та процесуального права, наводить відповідні доводи.

У зв`язку з викладеним прокурор просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 02 липня 2019 року, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого з ОВС С У ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт автомобіля «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному до ЄРДР 25.01.2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України

Позиції учасників судового розгляду.
В судовому засіданні прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно в повному обсязі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведенні в клопотанні слідчого доводи про накладання арешту на майно, перевірялись слідчим суддею суду першої інстанції при цьому були дослідженні матеріали провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Приймаючи рішення про відмову в накладанні арешту на автомобіль «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному до ЄРДР 25.01.2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України, слідчий суддя послався на те, що вказане майно перебуває під арештом на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_9 у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали було встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 , від 17.04.2019 року, накладено арешт, шляхом заборони розпорядження та користування майном у кримінальному провадженні № 0000008 на автомобіль «Рено Трафік» державний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, від 02.07.2019 року, було частовано задоволено клопотання ОСОБА_10 та скасовано арешт в частині користування автомобілі «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 .(а.с.65)

Таким чином, апеляційним судом достовірно встановлено, що судом вжито заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема застосуванням тимчасового позбавлення права на розпорядження автомобілем «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному до ЄРДР 25.01.2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України.

Колегія суддів вважає, що будь-який спосіб забезпечення кримінального провадження, незалежно від результату реалізації, не звільняє орган досудового розслідування від обов`язку дотримання правового механізму передбаченого КПК України.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, наголошує що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, апеляційний суд констатує, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність арешту автомобіля з забороною розпорядження, та користування суперечачать клопотанню, в якому відсутні такі вимоги, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає. (а.с. 2)

За результатами апеляційного розгляду будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Разом із тим, апеляційним судом виявлена описка, допущена слідчим суддею у вступній та резолютивній частині оскарженої ухвали, яка потребує виправлення. Зокрема, допустив описку:

- зазначивши рік постановлення ухвали 2018, натомість розгляд клопотання відбувався 02.07.2019;

- зазначивши прізвище прокурора, який погоджував клопотання ОСОБА_11 замість правильного ОСОБА_6

у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне рекомендувати слідчому судді виправити допущені описки.

Відповідно до положень п.1) ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 02 липня 2019 року, якою було відмовлено в арешті майна у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному до ЄРДР 25.01.2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України, - залишити без змін.

Рекомендувати слідчому судді виправити допущені в вступній та резолютивній частинах ухвали описки щодо дати постановлення ухвали та прізвища прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4