Справа №463/8039/19
Провадження №1-кс/463/4679/19
УХВАЛА
судового засідання

21 жовтня 2019 р. Личаківський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду судового провадження №463/8039/19 за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002676 від 12 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

у провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002676 від 12 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

Слідчий суддя ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні заявив самовідвід від розгляду скарги з тих підстав, що вироком судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 від 1 серпня 2018 року у кримінальній справі № 463/5552/17 (провадження №1-кп/463/223/18) ОСОБА_6 , який є сином скаржника ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, та призначено йому остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 240 годин громадських робіт з тих підстав, що 11 жовтня 2017 року приблизно о 13:10 год., знаходячись за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із тестем ОСОБА_7 та тещею ОСОБА_8 , який став на захист доньки ОСОБА_9 , в присутності ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в ділянку грудей, один удар кулаком правої руки в ділянку правого ока та скроні, а також наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої частини чола ОСОБА_8 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця на чолі, який відноситься до легкого тілесного ушкодження. Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_4 оскаржує постанову слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 5 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 00267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 з тих підстав, що 11 жовтня 2017 року ОСОБА_9 , перебуваючи на сходах у загальному коридорі будинку АДРЕСА_2 , спричинила їй тілесні ушкодження. Таким чином, при розгляді зазначеної кримінальної справи суддя ОСОБА_3 вже давав правову оцінку обставинам сімейного конфлікту, який відбувся 11 жовтня 2017 року на вул. Метлинського, 19 у м. Львові. Вказує, що у зв`язку з наведеним ним 25 вересня 2019 року було заявлено самовідвід, однак ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2019 року у задоволенні такої було відмовлено з підстав того, що скаржник не висловлювала сумнівів в неупередженості судді, однак скаржник ОСОБА_4 у подальшому 11 жовтня 2019 року заявила відвід судді ОСОБА_3 як слідчому судді з тих підстав, що при розгляді кримінальної справи №463/5552/17 (провадження №1-кп/463/223/18) суддя ОСОБА_3 вже давав правову оцінку обставинам сімейного конфлікту, який відбувся 11 жовтня 2017 року на вул. Метлинського, 19 у м. Львові. Вказана обставина безпосередньо свідчить про наявність у скаржника сумнівів в об`єктивності неупередженості судді, а тому є підставою для заявлення самовідводу у цій справі. Відтак, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності суду під час розгляду даної скарги, ним подано заяву про самовідвід.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 та представник Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду такого, не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Оглянувши матеріали скарги та заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно з ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З матеріалів скарги та заяви про самовідвід вбачається, що скарга, з якою звернулася ОСОБА_4 , стосується дій слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002676 від 12 жовтня 2017 року за заявою ОСОБА_4 з тих підстав, що 11 жовтня 2017 року останній було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_9 , подія мала місце на сходах у загальному коридорі будинку № 19 на вул. Метлинського у м. Львові. Суддею ОСОБА_3 1 серпня 2018 року ухвалено вирок у кримінальній справі № 463/5552/17 (провадження №1-кп/463/223/18), яким ОСОБА_6 , котрий є сином скаржника ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, за фактом нанесення тілесних ушкоджень в присутності ОСОБА_4 своєму тестю ОСОБА_7 , який став на захист доньки ОСОБА_9 . Відтак суддя ОСОБА_3 вже надав правову оцінку обставинам сімейного конфлікту, який відбувся 11 жовтня 2017 року на вул. Метлинського, 19 у м. Львові

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду скарги незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду судового провадження №463/8039/19 за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002676 від 12 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Суддя: ОСОБА_1