У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеської області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000052 від 27.06.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, про арешт майна

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеської області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000052 від 27.06.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, мотивуючи наступним.

В ході досудового розслідування встановлено, що в звітні податкові періоди 2017-2018 року фізична особа підприємець ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) діючи умисно, шляхом не відображення у податковій звітності фактичних об`ємів реалізованої продукції та отриманих коштів ухилився від сплати єдиного податку на суму 6 675 000 грн., що є коштами в особливо великих розмірах.
Фактично ФОП ОСОБА_4 веде діяльність з реалізації м`яса через мережу магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Згідно податкової звітності валовий дохід ФОП ОСОБА_4 за 2017 рік склав 975 000 грн., за 2018 рік склав 980 000 грн.
Встановлено, що ФОП ОСОБА_4 використовує протиправну схему направлену на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, механізм якої полягає в не відображенні в податковій звітності фактичних об`ємів реалізованої продукції та отриманих коштів.
Зокрема, згідно висновку експертного дослідження, складеного 28.10.2019 судовим експертом, що має відповідну кваліфікацію за спеціальністю «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності», ФОП ОСОБА_4 за звітні місяці 2017-2018 року внаслідок неповного відображення у звітних деклараціях операцій з реалізації продукції, ухилився від сплати єдиного податку на суму 6 675 000 грн.
Доказами ухилення від сплати податків у великих розмірах ФОП ОСОБА_4 являються документи бухгалтерського та податкового обліку, чорнові записи, що характеризують фактичну діяльність ФОП ОСОБА_4 , комп`ютерну техніку з носіями інформації про фактичну діяльність, не обліковані грошові кошти, які вказують на незаконність господарських операцій.
З метою відшукання доказів, що вказують на факти ухилення від сплати єдиного податку ФОП ОСОБА_4 12.11.2019 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено:блокнот з записами складського обліку; накладні щодо реалізації ТОВ «Добробут - СВ» продукції за 2019 рік, чорнові записи щодо складського обліку продукції усього на 2998 аркушах.
Завданням та підставою для арешту майна є запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, оскільки не вжиття заходів щодо арешту цього майна може призвести до вказаних наслідків, зважаючи на зацікавленість ФОП ОСОБА_4 у тому, щоб вчинити вищевказані дії, що можуть перешкодити проведенню досудового розслідування.
До суду надійшла заява слідчого в якій зазначено, що клопотання про арешт майна вона підтримує, та просить провести розгляд за її відсутності., також просила розглянути клопотання без виклику особи, яка є його власником, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження для розгляду клопотання, не перешкоджає його розгляду.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
З урахуванням вище викладеного, того факту, що вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення чи перетворення речей, задля використання їх у доказових цілях, та проведення необхідних експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим, однак слідчий суддя не вбачає необхідності для накладення арешту на речі та документи, які не можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за фактичних обставин викладених у витягу з ЄРДР.

Керуючись ст.ст.131-132, 167, 170-171, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшогослідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеської області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000052 від 27.06.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , документи: блокнот з записами складського обліку; накладні щодо реалізації ТОВ «Добробут - СВ» продукції за 2019 рік, чорнові записи щодо складського обліку продукції усього на 2998 аркушах.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя

19.11.2019