Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/277/19
Провадження № 1-в/553/135/2019
У Х В А Л А
Іменем України

22.10.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавська область, Козельщинський район, с. Вишняки, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , не працюючого, професії не мав, раніше судимого:

-10.03.2015 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-16.04.2015 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 307, 69, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-02.07.2015 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-по даній справі засудженого 04.08.2015 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70, 71, ч.2 ст. 307, 69, ч.4 ст.70, ч.3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.03.2016 року згідно ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.12015 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 02.07.2015 року по 04.08.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що останній став на шлях виправлення.

Представником ДУ «ПВК № 64» вказувалось про те, що засуджений ОСОБА_4 з 02.07.2015 року перебуває в місцях позбавлення волі.

З 18.09.2015 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії № 64. За час відбування покарання чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі два рази поміщався до ДІЗО, останній раз 18.09.2019 року. На даний час дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги, за що був заохочений шість разів. За станом здоров`я засуджений працездатний. Працевлаштований днювальним відділення СПС на безоплатній основі, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться добре. Засуджений залучається до виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань, проявляє розумну ініціативу. Засуджений дотримується санітарно - гігієнічних норм. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

За період відбування покарання засудженим реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», оволодів робітничою професією «кухар». Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу відвідує,робить для себе вірні висновки.

В судовому засіданні представник Полтавської виправної колонії № 64 проти задоволення клопотання засудженого заперечував, оскільки засуджений 16 вересня 2019 року був поміщений до ДІЗО та таким чином, є таким, що не став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання в зв`язку з передчасністю, оскільки засуджений, характеризується, як «особа, яка стає на шлях виправлення», та 16.09.2019 року був поміщений до ДІЗО, що підтверджується характеристикою, наданою установою відбування покарання та матеріалами зібраними в ході судового розгляду клопотання та матеріалами особової справи засудженого.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 з 02.07.2015 року перебуває в місцях позбавлення волі.

З 18.09.2015 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії № 64. За час відбування покарання чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі два рази поміщався до ДІЗО, останній раз 18.09.2019 року. На даний час дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги, за що був заохочений шість разів. За станом здоров`я засуджений працездатний. Працевлаштований днювальним відділення СПС на безоплатній основі, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться добре. Засуджений залучається до виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань, проявляє розумну ініціативу. Засуджений дотримується санітарно - гігієнічних норм. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

За період відбування покарання засудженим реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», оволодів робітничою професією «кухар». Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу відвідує,робить для себе вірні висновки.

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2019 до засудженого ОСОБА_4 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді ДІЗО.

При цьому, судом приймається до уваги характеристика установи місця відбування покарання засудженого, якою останній характеризується, як такий, що не став на шлях виправлення.
Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, при цьому судом приймається до уваги висновок установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки останній згідно оцінки його поведінки є таким, що « не став на шлях виправлення», тому в сукупності всі факти вказують, що ОСОБА_4 не підлягає умовно - достроковому звільненню, оскільки дане клопотання є безпідставним та передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставністю та передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1