Справа № 487/3578/19
Провадження № 1-кп/487/574/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0004924 від 19.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України та клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинуваченого акта прокурору,

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004924 від 19.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити справу до судового розгляду. Зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотаннями про повернення обвинувального акту прокурору для усунення порушень норм процесуального законодавства і суперечностей в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі.

В обгрунтування клопотань захисник зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Вичерпні вимоги до обвинувального акту містяться в ст. 291 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. При цьому обвинувачення, як передбачає п.13 ч.1 ст.3 КПК України - є твердження про вчинення певною особою діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому приписами КПК України.

Обвинувальний акт має містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК. При цьому в даному підсумковому документі досудового розслідування не повинно бути жодних суперечностей, граматичних помилок і описок, а всі складові цього документа повинні бути узгоджені як між собою, так із доданими до нього додатками згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України.

Відповідно до п. 18.2.1 наказу Генерального прокурора України від 12.02.2019 року №27 «Про затвердження Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України службові, процесуальні, фінансово-господарські та інші документи, складені в органах прокуратури, копії цих документів, а також вихідні документи посвідчуються чи засвідчуються печатками або штампами.

Отже, підпис прокурора в обвинувальному акті, що відноситься до процесуального документа і тим більше, що він надсилається до іншої установи, в даному випадку до суду, підлягає обов`язковому посвідченню печаткою або штампом Миколаївської міської прокуратури №1. Однак, наявний в обвинувальному акті підпис прокурора не засвідчений - печаткою органа прокуратури.

Крім того, в обвинувальному акті не в повному обсязі не викладені обставини, які у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними під час провадження досудового розслідування, з посиланням на об`єкт, суб`єкт, об`єктивну та суб`єктивну сторону вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема, в обвинувальному акті не вказано мотиву і мети вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, не зазначено виду і розміру шкоди, завданої правопорушенням, хоча відповідно до ст.91 КПК України ці обставини підлягають доказуванню органом досудового слідства.

Згідно з ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається, в тому числі, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Реквізитами, в тому числі, такими як номер, дата, конкретизована назва виду документа із посиланням на кого із учасників кримінального провадження стосується процесуальне рішення, тощо, є сукупність обов`язкових даних, без яких документ фактично не може бути підставою для обліку й не має юридичної сили.

Як вбачається із змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, вказаний реєстр не містить роз`яснення прав і обов`язків підозрюваному ОСОБА_3 , а також потерпілій ОСОБА_6 .

Крім того, з обвинувального акту слідує, що потерпілою від кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні було визнано ОСОБА_7 , проте в реєстрі відсутні відомості стосовно прийнятого процесуального рішення з питань залучення її по даному кримінальному провадженні в якості потерпілої.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про відкриття матеріалів кримінального провадження захиснику, що у відповідності до ст.290 КПК України є обов`язковою дією органу досудового розслідування.

Також сторона захисту вважає, що обвинувальний акт не підлягає розгляду судом.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, оглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд вирішив наступне.

Згідно п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно вимог ч.4.ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст.377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового розслідування, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Пунктом ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключну підставу для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону.

Інші недоліки, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.

Дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004924 від 19.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України, складений 26.04.2019 року слідчим СВ Заводського ВП в Миколаївській області та затверджений прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1., суд вважає, що такий відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Копія даного обвинувального акта була вручена обвинуваченому та його захиснику 26.04.2019 року.

До обвинувального акта долучені реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки обвинуваченого та його захисника про отримання ними копій обвинувального акта.

Однією з засад кримінального провадження, передбаченого ст.. 7 КПК України є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 22 КПК України роз`яснюється така засада кримінального провадження як змагальність сторін, та, зокрема, зазначається, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Разом з тим повноваження слідчого на складання обвинувального акта, та повноваження прокурора на затвердження обвинувального акта, на самостійне складання обвинувального акта, а також на звернення до суду з обвинувальним актом, передбачені відповідно приписами ст. 40 та ст. 36 КПК України. На прокурора, крім цього, покладено функцію підтримання державного обвинувачення в суді та йому надано повноваження відмовлятись від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені норми КПК України саме прокуророві надано повноваження визначати, які саме фактичні обставини кримінального правопорушення він вважає встановленими, викладати такі фактичні обставини в обвинувальному акті, визначати їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювати обвинувачення.

Можливість втручання в такі повноваження прокурора при складанні обвинувального акту з боку будь-яких інших учасників кримінального провадження, чинним КПК України не передбачена.

З обвинувального акта відносно ОСОБА_3 вбачається, що в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, а також містяться інші відомості, які повинні бути відображені в обвинувальному акті згідно з приписами вищезазначеної ч.2 ст. 291 КПК України.

Зі змісту клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокуророві вбачається, що він не погоджуються зі змістом формулювання обвинувачення, вважаючи його таким, що не відповідає вимогам закону, зазначає про наявність в обвинувальному акті ряду суперечностей, які на його думку, не дозволяють суду призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Суд вважає, що обставини, на які посилається сторона захисту, як на підставу для повернення даного обвинувального акту, мають бути встановлені або спростовані саме на стадії судового розгляду, під час безпосереднього дослідження судом доказів у кримінальному провадженні, і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту. Наведені в клопотаннях обставини фактично зводяться до оцінки доказів у справі, що відповідно до вимог КПК України здійснюється в ході судового розгляду кримінального провадження, а не стадії підготовчого судового засідання. Оцінка таких доказів судом здійснюється в нарадчій кімнаті при ухвалення того чи іншого виду вироку.

Крім того, зазначені у текстах клопотання твердження, що обвинувальний акт складений поза межами строків досудового розслідування, вже були предметом розгляду судом, та за наслідками такого розгляду прийнята відповідна ухвала.

На підставі наведеного вище, суд вважає що даний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення прокурору немає. У задоволенні клопотань слід відмовити.

Слід призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту.

Згідно ч. 1 ст.314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості.

Санкцією статті КК України за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Таким чином, виходячи з наведених вище вимог КПК України, складання досудової доповіді щодо обвинуваченого є обов`язковим.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Призначити на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0004924 від 19.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України судовий розгляд на 04.10.2019 о 11-30 год. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв вул. Радісна, 3).

Заводському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області у строк до 01.11.19 скласти та надати до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Викликати в судове засідання на вказану дату прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1