справа № 208/5745/19
№ провадження 1-кс/208/2858/19
УХВАЛА
Іменем України

02 жовтня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0001600 від 20.08.2019 р., за ч.1 ст.190 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить накласти арешт на вилучений 30.09.2019 р., в ході огляду у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині заборони права на відчуження, до скасування арешту, у встановленому законом порядку.
В обгрунтування свого клопотання слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено що 20.08.2019 приблизно о 01.30 год. невстановлена особа, перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 6» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , чим спричинила йому майнову шкоду.
30.09.2019 у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду було вилучено мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який згідно пояснення останньої їй 20.08.2019 принесли ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та продали за 1500 грн.

20.08.2019 р., відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР №0001600, за ч.1 ст.190 КК України.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання в частині заборони на відчуження, зазначеного майна до скасування арешту, що забезпечить його схоронність та можливість провести процесуальні слідчі дії, власник майна надав письмову заяву де підтримав клопотання у повному обсязі. Зазначив що даний телефон, згідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами з підстав, наведених вище, та мають доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, кваліфікації кримінального правопорушення та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно вище наведеного майна є запобігання можливості його знищення, пошкодження, псування, відчуження, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути використано при проведенні слідчих дій, а саме огляду, експертних досліджень, процесуальних дій.

Прокурор підтримала клопотання та зазначила, необхідність накладення арешту на заявлене майно.

Власник майна ОСОБА_6 до суду не прибув, подав заяву за якою просить клопотання розглянути за його відсутності, та не заперечує проти його задоволення.

Слідчий суддя заслухав прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, зокрема, протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 12.09.2019 року, протокол огляду предмету від 30.09.2019 року, заявою ОСОБА_5 про надання телефону для огляду, що наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
П. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає, що предмет клопотання - мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , має ознаки предмету злочину та є наявним ризик його знищення, перетворення та відчуження, тому клопотання слідчого щодо тимчасового позбавлення власника права на відчуження, розпорядження предметом клопотання є обгрунтованим.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Клопотання слідчого відповідає наведеним критеріям та наразі обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, є пропорційним і не становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника предмету клопотання.
Керуючись викладеним та ст. 9, 98, 170, 173 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання старшого слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 30.09.2019 р., в ході огляду у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині заборони права на відчуження, до скасування арешту, у встановленому законом порядку.
Право розпорядження та користування майном, залишити за власником майна.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1