Категорія:ч.1 ст.289 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Волинської області ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року, яким -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, не працює, в силу ст.89 КК України судимості немає,

визнаний винним за ч.1 ст.289 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_11 39423 гривні відшкодування майнової шкоди та 79423 гривень спричиненої моральної шкоди.
Вироком вирішено питання про речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він, влітку 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи по пр.Перемоги, 23, м.Луцька, умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом обману, під приводом оренди автомобіля, не маючи наміру виконувати свої обов`язки, незаконно заволодів автомобілем «Chery Amulet», 2007 року випуску, номерний знак « НОМЕР_1 ». В подальшому, 24 травня 2016 року, перебуваючи по вул. Підгаєцькій, 3, м. Луцька, реалізував вказаний транспортний засіб, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 55423 гривні.
У поданій апеляції заступник прокурора області, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального та кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання та застосування до обвинуваченого іспитового строку 2 роки. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченим порушено вимоги ст.65 КК України, а також призначене позбавлення волі на строк, який не передбачений санкцією статті, за якою засуджено обвинуваченого. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

У поданій апеляції прокурор, який брав участь в суді першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального та кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання та застосування до обвинуваченого іспитового строку 2 роки. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченим порушено вимоги ст.65 КК України, а також призначене позбавлення волі на строк, який не передбачений санкцією статті, за якою засуджено обвинуваченого. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, який підтримав апеляційні скарги з викладених у ній підстав, обвинуваченого, який апеляційні скарги заперечив та просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України є правильною і також не оскаржується.

Одним із видів покарання згідно санкції ч.1 ст.289 КК України є позбавлення волі на строк від 3 до 5 років.

Разом з тим, суд першої інстанції призначивши покарання у виді 2 років позбавлення волі в межах санкції статті, неправильно застосував Закон про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду в частині призначення покарання підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Зі змісту ст.75 КК України вбачається, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, і це не оспорюється в апеляційних скаргах прокурорів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, частково відшкодував завдані збитки, має на утриманні малолітню дитину. Окрім того, враховує суд і той факт, що обвинувачений хоча і вважається несудимим, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилаються в апеляціях прокурори, в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі на мінімальний строк та про можливість звільнення останнього від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України, як про це просять і апелянти.

На думку суду, покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ч.1 ст.289 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку, відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

В решті вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги заступника прокурора Волинської області ОСОБА_8 задовольнити частково, а прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнення від його відбуття скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В решті вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді