Ухвала
Іменем України
14 серпня 2019 року
м. Київ
провадження № 51-9325 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про визначення підсудності кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2018 року за № 0000155, стосовно ОСОБА_5 за судом, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2017 року за № 0000848 стосовно нього ж,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло зазначене клопотання захисника ОСОБА_4 про визначення підсудності та направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2018 року за № 0000155, стосовно ОСОБА_5 , що знаходяться у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова, до суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2017 року за № 0000848.
Клопотання мотивоване необхідністю уникнення погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_5 , метою справедливого призначення йому покарання, реалізації основного принципу покарання, визначеного положеннями ст. 65 КК України.

Перевіривши матеріали провадження та зміст доводів клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

За змістом зазначеної норми кримінального процесуального закону Верховний Суд не наділений повноваженнями визначати підсудність кримінального провадження, а вирішує питання про його направлення з одного суду до іншого за наявності підстав, передбачених ст. 34 КПК України. Однак підстав для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, зі змісту клопотання захисника ОСОБА_4 не вбачається, як і виняткових випадків для такої передачі, визначених в абз. 6 ч. 1 ст. 34 цього Кодексу. Разом із тим, у клопотанні захисник ОСОБА_4 порушує перед Верховним Судом питання про об`єднання кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_5 в одне та визначення підсудності, що не належить до повноважень Верховного Суду, визначених ст. 34 КПК України. Крім того, посилання захисника ОСОБА_4 у клопотанні на положення ст. ст. 217, 334 КПК України є неспроможним, оскільки ними унормовано питання об`єднання в одне матеріалів кримінального провадження, які перебувають на розгляді одного суду, тоді як кримінальні провадження стосовно ОСОБА_5 перебувають на розгляді різних судів.
Також слід зазначити, що положеннями ст. 34 КПК України не передбачено неодноразове здійснення процедури в порядку зазначеної статті в одному провадженні за аналогічними клопотаннями сторін чи поданнями апеляційного суду, оскільки це суперечить закріпленим у ст. 2 вказаного Кодексу завданням кримінального провадження, а в силу приписів ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.
Як убачається з матеріалів провадження, питання про територіальну підсудність за клопотанням захисника ОСОБА_4 з аналогічними доводами вже було вирішено Верховним Судом і ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 серпня 2019 року клопотання повернуто ОСОБА_4 , оскільки в ньому порушувалися питання про об`єднання кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_5 та визначення підсудності, вирішення яких не належить до повноважень Верховного Суду з огляду на положення ст. 34 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за поданим клопотанням захисника ОСОБА_4 та повернути його.
Керуючись ст. ст. 2, 34, 369, 371 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за клопотанням захисника ОСОБА_4 про визначення підсудності кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2018 року за № 0000155, стосовно ОСОБА_5 за судом, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2017 року за № 0000848 стосовно нього ж.
Подане клопотання повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3