ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1321/19 Справа № 202/5645/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000733 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мирне П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянки України, яка має вищу освіту, розлученої, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 на 60 днів, а саме до 02 листопада 2019 року, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду в період з 20-00 години вечора до 07-00 години ранку наступної доби та зобов`язати її прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що на даний час заявлений ризик, який виправдовує тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом, не зменшився, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено і підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою, дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, слідчий суддя вважав за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом на 60 днів. На переконання слідчого судді, застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не зможе запобігти ризику її переховування від органу досудового розслідування та забезпечити її належну процесуальну поведінку з огляду на тяжкість інкримінованого їй правопорушення, яка збільшує ризик втечі підозрюваної, і в даному випадку тяжкість інкримінованого правопорушення не пов`язується із застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. Доводи захисту щодо потреби у лікуванні ОСОБА_8 не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час не позбавляє її можливості отримувати лікування.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу, вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою в істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, та такою, що підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову в задоволенні клопотання з огляду на наступне.
Вказує, що матеріали додані до клопотання прокурора, не підтверджують тих обставин, які викладені в самому клопотанні, а докази про причетність ОСОБА_8 , до кримінального правопорушення, відповідальність за які встановлена ч. 4 ст. 190 КК України, є сумнівними, за своїм характером та базуються на припущеннях, та переконливо не вказують на її можливу причетність до злочинів.
Сторона захисту вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно відмовити у повному обсязі, оскільки прокурором не доведено наявність всіх обставин передбачених частиною першої ст. 194 КПК України.
Вказує, що жодного посилання в повідомленні про підозру де коли та яким чином ОСОБА_8 залучала до не законної діяльності вказаних осіб, який саме зміст попередньої змови з цими особами. Не дивлячись на те, що склад злочину передбачений ч. 4 ст. 190 КК України вже був закінчений після зміни власника об`єкта нерухомості з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 після з моменту здійснення державної реєстрації права власності, в подальшому в повідомленні про підозру викладені фактичні обставини перереєстрації права власності з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 та з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 . При цьому жодної вказівки на те, що саме ОСОБА_8 заволоділа правом на майно відносно зазначеного об`єкту нерухомості в повідомлені про підозру не міститься.
З повідомлення про підозру вбачається, що стороною обвинувачення не в повній мірі відображено об`єктивну сторону кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 К України, оскільки в пред`явленій підозрі не зазначено, які саме дії вчинила ОСОБА_8 та в чому саме виразився обман чи зловживання довірою, що потягло спричинення шкоди в особливо великих розмірах та кому саме спричинено вказану шкоду. Зміст повідомленої підозри не містить жодного посилання про перехід права власності на нерухоме майно до ОСОБА_8 .
Зазначає, що слідчим суддею не було враховано наданих стороною захисту доводів та доказів на їх підтвердження про відсутність обґрунтованої підозри. Матеріали судового провадження не містять будь - яких доказів, які б вказували на необхідність продовження строку обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , і неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, прокурором не наведено, тому, сторона захисту вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно відмовити у повному обсязі, оскільки прокурором не доведено наявність всіх обставин передбачених частиною першої ст. 194 КПК України.
Окрім цього, відсутні докази на наявність обставин щодо фактичного переходу вказаного об`єкту нерухомого майна у володіння ОСОБА_8 , що дозволяло б їй реально здійснити хоча б первісне розпорядження цим майно. Ані клопотання прокурора, ані повідомлення про підозру, яке додане до клопотання, ані будь-які інші матеріали даного клопотання не встановлюють факту переходу цього майна до ОСОБА_8 . Отже, відсутні будь-які докази на підтвердження факту заволодіння ОСОБА_8 вказаним нерухомим майном та здійснення нею будь-якого розпорядження ним.

Заслухавши суддю-доповідача, думки підозрюваної ОСОБА_8 , її захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з наданих матеріалів та ухвали слідчого судді, СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000733 від 09.06.2018 року, в якому 08 липня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2019 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Як вбачається з матеріалів клопотання прокурора, досудове розслідування на даний час не завершено.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2019 року строк досудового розслідування продовжений до 08 грудня 2019 року.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Так, перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегією суддів встановлено, що слідчим суддею в повній мірі були з`ясовані всі обставини, які передбачають підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.
Слідчий суддя вважав доведеною наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 , яка підтверджується показами потерпілої ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_13 ..
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на сьогодні заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом, не зменшилися, оскільки, поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено і підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою, дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, а тому, слідчий суддя прийшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом на 60 днів, а саме до 02.11.2019 року, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 20-00 години вечора до 07-00 години ранку, а також зобов`язавши її прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника щодо необхідності скасування ухвали слідчого судді та обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, колегія суддів вважає їх безпідставними. Так, слідчий суддя повно та всебічно розлянув клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прийшов вірного висновку, що більш м`який запобіжний захід, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою, не зможе запобігти ризику її переховування від органу досудового розслідування та забезпечити її належну процесуальну поведінку, з огляду на тяжкість інкримінованого їй правопорушення, яка збільшує ризик втечі підозрюваної, і в даному випадку тяжкість інкримінованого правопорушення не пов`язується із застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. Доводи захисту щодо потреби у лікуванні ОСОБА_8 не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час не позбавляє її можливості отримувати лікування.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою, а подана на неї апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4