Справа № 333/4924/19
Провадження № 1-кс/333/1950/19
УХВАЛА

Іменем України

23 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002852 і додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.03.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 грн.;

- 11.04.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
23.08.2019 року старший слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002852 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що будучи особою раніше засудженою за корисливі злочини проти власності, судимість зі які не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий аналогічний злочин при наступних обставинах.

22.08.2019 року, приблизно о 23 год. 20 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на прилеглій території вокзалу «Запоріжжя-1» по пр. Соборному, 6-г у м. Запоріжжі, відкрито викрав мобільний телефон «LEAGOO», в корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 3 800 грн. 00 коп., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_3 , яка для потерпілого не представляє майнової цінності.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнова шкода у розмірі 3 800 грн.00 коп.

Органи досудового слідства кваліфікували дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

23 серпня 2019 року, о 00 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

23 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У зв`язку із викладеним, слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, останньому необхідно обрати як запобіжний захід тримання під вартою, з наступних підстав: ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, направленого на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, що підтверджується: показами потерпілого та свідків, речовими доказами, які були вилучені під час складання протоколу затримання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, та іншими матеріалами кримінального провадження. Окрім того, ОСОБА_5 вчинив новий злочин під час іспитового строку, що свідчить про те, що останній продовжує займатись злочинною діяльністю, тим самим підтверджує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи характер скоєного злочину, особу ОСОБА_5 , який будучи судимим за вчинення злочину проти власності, судимість за який у встановлений законом строк не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, та повторно скоїв корисливий злочин, що свідчить про його схильність до їх скоєння та відсутність з боку ОСОБА_5 наміру на виправлення та перевиховання, дає достатні підстави вважати, що знаходячись на волі, останній з метою уникнення покарання за зазначені кримінальні правопорушення буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_5 буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки потерпілий та свідки підтверджують факт скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Також, з урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_5 , а саме відсутність місця роботи, відповідно постійного прибутку, нестійкі соціальні зв`язки та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, а також аналізуючи факт скоєного ним даного кримінального правопорушення, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, орган досудового розслідування просить суд застосувати до ОСОБА_5 тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі і послалався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного і ризики, які існують.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.

Захисник адвокат ОСОБА_6 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на відсутність підстав вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, перераховані ч. 1 ст. 177 КПК України, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження і долучено розпис ОСОБА_5 про вручення йому у присутності адвоката о 10 год. 10 хв. 23.08.2018 року копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався о 15 год. 50 хв. 23.08.2019 року, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України у повному обсязі.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.08.2018 року, ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення 23 серпня 2019 року о 00 год. 30 хв.

23 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, підтверджується, зокрема, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України від 23.08.2019 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.08.2019 року; протоком допиту свідка ОСОБА_8 від 23.08.2019 року; іншими матеріалами кримінального провадження.
Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також оцінює в сукупності такі обставини: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання неодружений, неповнолітніх або малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв корисливе кримінальне правопорушення, що свідчить про його схильність до їх скоєння та відсутність з боку ОСОБА_5 наміру на виправлення та перевиховання дає підстави вважати, що знаходячись на волі, останній з метою уникнення покарання за зазначені правопорушення буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_5 буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, оскільки потерпілий та свідки підтверджують факт скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

З урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_5 , а саме відсутність місця роботи, відповідно постійного прибутку, нестійкі соціальні зв`язки та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, а також аналізуючи факт скоєного ним даного кримінального правопорушення, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого судді, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній раніше судимий, офіційно не працює, що характеризує його як особу схильну до вчинення корисливих злочинів та дає підстави вважати, що основним джерелом його доходів є злочинна діяльність, конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, свідчить про існування з боку підозрюваної особи наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вбачає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити і застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вимог п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України та Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 57 630 грн. 00 коп.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;

- не відлучатися із Запорізької області без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.

Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана полції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002852 задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор» строком на два місяці (60 діб), починаючи з 00 год. 30 хв. 23.08.2019 року по 00 год. 30 хв. 22.10.2019 року включно.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 30-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 57 630 грн. 00 коп.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали доручити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізький апеляційний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 23.08.2019 року.

_________________ ОСОБА_5
/підпис/