Справа № 610/3019/19
Провадження № 1-кп/610/303/2019
УХВАЛА

23.10.2019 м. Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000627, внесене до ЄРДР 27.06.2019, за ч. 2 ст. 125 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Балаклійського районного суду Харківської області з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000627, внесеному до ЄРДР 27.06.2019, за ч. 2 ст. 125 КК України, відносно ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити клопотання до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_4 , особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти призначення клопотання до судового розгляду не заперечували. Клопотань не заявили.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, перевіривши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та реєстр матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам КПК України, приходить до такого.

Згідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Тобто, після отримання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.ст.291, 292 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.511 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є процесуальним рішенням, яким закінчується досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Як вбачається зі змісту клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, на момент вчинення інкримінованих дій ОСОБА_5 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто знаходився у стані неосудності, отже не був суб`єктом злочину (кримінального правопорушення) в розумінні вимог ст.ст.11, 18, 19 КК України.

Разом з тим, в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру зазначено про вчинення ОСОБА_5 саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а не суспільно небезпечного діяння, що не відповідає вимогам ст. ст. 292, 503 КПК України. Посилання в клопотанні на наявність у ОСОБА_5 умислу на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень також суперечить положенням ст.ст.19, 24 КК України щодо можливості особи усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння як обов`язкової ознаки умислу.

Крім того, відповідно до ст.293 КПК України одночасно з переданням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування законному представнику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Вказаних вимог прокурором не дотримано. До клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 не додано доказів надання копії клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування законному представнику останнього. Відомості щодо законного представника та адреси його місця перебування, за якою можливо було здійснити його виклик в судове засідання, в клопотанні взагалі відсутні. Долучений до клопотання реєстр матеріалів досудового розслідування даних щодо залучення законного представника не містить.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_5 , у нього окрім матері ОСОБА_4 , яка є потерпілою в даному кримінальному провадженні, також є батько та повнолітня донька. Зазначені особи мають право бути законними представниками особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Статтею 512 КПК України визначено, що судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Відсутність в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відомостей щодо законного представника ОСОБА_5 , невручення такій особі копій клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування унеможливлює забезпечення судом участі законного представника в судовому засіданні, а відтак, враховуючи наявність передбачених законом прав та обов`язків законного представника як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його розгляду в судовому засіданні, порушує право особи, щодо якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру права на захист.

З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в клопотанні про застосування таких заходів відомостей, які вимагаються ст.ст. 291, 292 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого клопотання.
Вищезазначені обставини свідчать про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, а тому суд вважає наявними підстави для повернення клопотання прокурору в порядку п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України.

Крім того, суд звертає увагу прокурора на обставини, які не стали самостійною підставою для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, проте є суттєвими для постановлення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення у справі.
Так, згідно ч. 2 ст. 503 КПК України якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити, крім іншого:

1)номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2)реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Тобто реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображувати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Як убачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, постанова про зміну порядку досудового розслідування і продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України ні слідчим, ні прокурором не виносилася.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються в тому числі: поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього; небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою.
Незважаючи на зазначені вимоги КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 не містить обґрунтування його суспільної небезпеки. Відсутні дані щодо поведінки особи до вчинення суспільно небезпечного діяння і після нього, а також обставини, які б підтверджували небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 292, 314, 371, 372, 503, 505, 512 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000627, внесене до ЄРДР 27.06.2019, за ч. 2 ст. 125 КК України, відносно ОСОБА_5 повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 24 жовтня 2019 року.

Суддя