Номер провадження: 11-сс/813/1390/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001570 від 23.03.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні необхідних слідчих дій в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001570 від 23.03.2017 року.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати неправомірною бездіяльність слідчого СВ Приморського ВИ м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та відсторонити слідчого від зазначеного кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги обґрунтували тим, що слідчий суддя ухвалив незаконне та необґрунтоване судове рішення, оскільки розглянув скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за їх відсутності, та не врахував що слідчим СВ Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області не були проведені всі необхідні слідчі дії.
Згідно телефонограми помічника судді ОСОБА_10 , апелянти за мобільним номером зазначеним ними в апеляційній скарзі були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явилися,про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

Також Одеська місцева прокуратура № 3 була повідомлена про час та місце розглядуапеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак представник прокуратури також в судове засідання не з`явився.
Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи те, що учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явилися, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 має бути проведений без участі учасників кримінального провадження та без фіксації процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Параграфом першим Глави 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Разом з тим, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч.1 ст.303 КПК України.
До цього переліку відносяться:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно з ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

18.07.2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001570 від 23.03.2017 року, яка полягає у нездійсненні слідчих дій, зокрема, у затягуванні досудового розслідування та приховуванні доказів.

Суд першої інстанції відмовив у відкриті провадження за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки прийшов до висновку, що в скарзі зазначена бездіяльність, яка не може бути оскаржена під час досудового розслідування.
При цьому, судом першої інстанції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було роз`яснено про те, що вони мають право в порядку ст.220 КПК України, звертатися до слідчого або прокурора про проведення певних слідчих дій, і у разі їх незгоди з прийнятим рішенням органу досудового розслідування, вони можуть звернутися в порядку ст.303 КПК України до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягала у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язанні вчинити.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що бездіяльність, яка полягає у затягуванні досудового розслідування і приховування доказів не можна ототожнювати з бездіяльністю у нездійсненні інших процесуальних дій, які прокурор та слідчий зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк.

Також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не надали відомостей, які б свідчили про те, що вони, в порядку ст. 220 КПК України, звертилися до слідчого або прокурора про проведення певних слідчих дій, які останніми не були проведенні.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, системний аналіз вказаних норм права свідчить про те, що сторони кримінального провадження не мають права давати слідчому, або прокурору вказівки про те, які саме факти вони мають встановити для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали скаргу на бездіяльність слідчого, яка відповідно до положень ст.303 КПК України не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за цією скаргою, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 303, 304, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001570 від 23.03.2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_3