Провадження №1-кп/748/25/19
Єдиний унікальний№ 748/632/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 від 22.07.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимановичі Семенівського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України -

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України.

Прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що наявні ризики переховування від суду.

Обвинувачений просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він не має наміру переховуватись від суду, та просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник вважав, що відсутні ризики, які вказані прокурором, оскільки не підтверджено, що обвинувачений може ухилятись від явки до суду, а отже просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. В частині 2 ст.183 КПК України зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та строк до трьох років та як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Судом враховується те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, за злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_3 передбачено покарання у виді позбавлення волі, докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки вже оголошувався в розшук, разом з тим на даний час має усталені, хоча і не зареєстровані, але фактичні сімейні відносини, має постійне місце проживання, і вважає за доцільне обрати щодо обвинуваченого передбачений ст.181 КПК України більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло на певний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з метою дотримання прав ОСОБА_3 на забезпечення матеріально своєї сім`ї.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-178, 181,183, 194 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України ОСОБА_3 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 на певний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв..

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок прибувати за кожною вимогою на визначений час до Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Визначити строк дії ухвали тривалістю в два місяці - до 26 листопада 2019 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для негайного виконання до Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області і негайної постановки на облік обвинуваченого ОСОБА_3 .

Призначити в даному кримінальному провадження судовий розгляд на 30 жовтня 2019 року на 10-00 год.

Суддя ОСОБА_1