Дата документу 27.08.2019
Справа № 334/2740/18
Провадження № 1-кп/334/247/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.12.2006 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 05.12.2007 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, 12.02.2010 звільнений умовно-достроково, не відбутий строк покарання 8 місяців 8 днів;

- 08.07.2010 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ст.395 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 17.05.2012 звільнений по відбуттю покарання;

- 11.10.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 13.03.2013 Запорізьким районним судом Запорізької області за ст.395 КК України до арешту строком на 2 місяці, 02.08.2013 звільнений по відбуттю покарання;

- 15.05.2014 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.315, ч.1 ст.317, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України до 5 років позбавлення волі, 04.07.2016 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 17.01.2017 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, звільнений від відбування покарання у зв`язку з закінченням випробувального терміну;

- 21.03.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік;

- 13.06.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч .2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:
25.03.2018, приблизно о 10 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, повторно, знаходячись у торговій залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 9, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить ФОП « ОСОБА_7 » (р/н НОМЕР_1 ), а саме: каву «Jacobs Monarch», 400 грам, загальною вартістю 213 гривні 55 копійок без ПДВ. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 сховав викрадену каву під куртку та направився до касової зони й попрямував до виходу, але одразу був зупинений охороною супермаркету, тим самим не довів свій злочинний умисел до кінця.

24.03.2018, близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном, перебуваючи поблизу кафе «Дача», що розташоване у парку «Поколінь» на території Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, маючи при собі предмети, які не є національною валютою України - гривнею, а являються сувенірами, схожими на купюри номіналами 200 та 100 гривень, знаючи про це, вирішив шляхом обману потерпілого ОСОБА_8 розрахуватися за придбаний у нього мобільний телефон «ACER» V360 такими сувенірами. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману потерпілого ОСОБА_8 , він розрахувався за придбаний мобільний телефон сувенірами схожими на купюри номіналом 200 та 100 грн., на загальну суму 500 грн. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 500 гривень.

Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Пунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, та Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622), визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

ОСОБА_5 на початку березня 2018 року, перебуваючи на території гаражного кооперативу, що розташований по вул. Рельєфна у м. Запоріжжя, шляхом присвоєння знайденого, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав корпус бойової ручної наступальної гранати РГД-5 та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які у подальшому, переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав вищевказані предмети, та періодично носив з собою.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, 11.04.2018 перевіз вищевказані предмети з місця свого мешкання до будинку АДРЕСА_3 , де був зупинений працівниками поліції. Далі на ділянці місцевості за вищевказаною адресою, в ході огляду місця події, у період часу з 13 години 45 хвилин по 14 годину 30 хвилин 11.04.2018, працівниками поліції у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено вищезазначений корпус бойової ручної наступальної гранати РГД-5 та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які в сукупності являються бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка відноситься до боєприпасів, яку він, діючи умисно, незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 11.05.2018, перебуваючи на кладовищі за адресою вул. Братська у м. Запоріжжя, шляхом присвоєння знайденого, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГН, та корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, які у подальшому переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав вищевказані предмети, та періодично носив з собою.

17.05.2018 ОСОБА_5 перевіз вищевказані предмети з місця свого мешкання до будинку АДРЕСА_4 , де був зупинений працівниками поліції. В ході огляду місця події у період часу з 18 години 00 хвилин по 18 годину 30 хвилин 17.05.2018, працівниками поліції у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено вищезазначені корпуси гранат, корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГН, який містить в собі заряд бризантної вибухової речовини А-1Х-1 (флегматизований гексон) масою 114 г; корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, який містить в собі заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності тронітротолуол (тротил), масою 50-56 г, яку він, діючи умисно, незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав суду детальні пояснення щодо обставин вчинених ним злочинів, які в повній мірі узгоджуються і відповідають встановленим фактичним обставинам кримінального провадження. Пояснив, що щиро кається у скоєному, просить суворо його не карати.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин даного кримінального провадження, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 і які ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих злочинів повністю доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 : за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно; за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне носіння, придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного злочину, наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає можливим призначати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією закону про кримінальну відповідальність, визначивши остаточне покарання відповідно до вимог ч.1 і ч.4 ст. 70 КК України, що на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відносно обвинуваченого запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не застосовувався, ухвалою суду від 26.06.2019 відповідно до п. 12 ст. 537 КПК України обвинувачений тимчасово залишений в Запорізькому слідчому ізоляторі у зв`язку з розглядом справи.

Цивільні позови не заявлялися.

Питання про речові докази підлягає вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік,

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік,

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання і покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2019, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

В строк покарання зарахувати покарання, відбуте за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2019, згідно якого строк відбування покарання рахувати з 22.06.2018.

Речові докази: залишки від корпусів гранат, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП, знищити; каву «Jacobs Monarch», 400 грам, передану на відповідальне зберігання представнику ФОП ОСОБА_7 , залишити останній за належністю; мобільний телефон АСЕR, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю; три сувенірні купюри, долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1