У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника центру пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки подання начальника Кобеляцького районного відділу філії державної установи «Центр пробації в Полтавській області» про звільнення від покарання ОСОБА_5 ,-

Встановив:

12 червня 2019 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернулась начальник відділу філії державної установи «Центр пробації в Полтавській області» з клопотанням про звільнення від покарання ОСОБА_5 . Подання обґрунтовано тим, що вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16.08.2010 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України ОСОБА_5 зобов`язано: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації. 17.01.2011 року до Кобеляцького РП КВІ надійшла постанова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 10.03.2012 року досудове розслідування даної справи зупинено на підставі ч.3 ст. 206 КПК України (в ред. 1960 року).На даний час досудове розслідування не відновлене. ОСОБА_5 за період з 16.08.2010 року по даний час до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, а тому центр пробації прохає суд вирішити питання про звільнення його від відповідальності.

Представник центру пробації, ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримала клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

ОСОБА_5 , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вважає, що клопотання слід задовольнити.

Судом встановлено, що вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 серпня 2010 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Згідно ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання, що призначено за попереднім вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24.06.2010 року, менш суворим, що призначено за даним вироком, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на два роки. Згідно ст. 76 КК України ОСОБА_5 зобов`язано повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Вирок суду набрав законної сили 01 вересня 2010 року.

Постановою начальника СВ Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області від 30 грудня 2010 року порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_5 та інших осіб.

Постановою ст. слідчого СВ Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області від 10.03.2012 року досудове слідство в кримінальній справі зупинено на підставі ст. 206 КПК України (в ред. 1960 р.) оскільки встановити особу чи осіб, причетних до скоєння злочину не вдалося.

На даний час досудове слідство в кримінальній справі не поновлено.

Частиною 3 статті 75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Статтею 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Таким чином, умовами для звільнення засудженого від призначеного йому покарання є виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину.

Із матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 виконав покладені на нього обов`язки.

Відповідно до статті 62 Конституції України, статті 6 конвенції особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 17 КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості об`єктивне право положення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У найзагальнішому вигляді правило презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду. Повідомлення особі про підозру, складання слідчим та затвердження прокурором обвинувального акта на стадії досудового розслідування, розгляд справи у підготовчому провадженні не вирішують наперед визнання його винуватим у вчиненні злочину. Лише один орган у державі наділений таким правом це суд, який є відповідно до Конституції України (стаття 124) носієм судової влади, що здійснює правосуддя в умовах законності, незалежності, гласності та змагальності.

Вирок суду є єдиним процесуальним документом, що встановлює винуватість.

Судом встановлено, що в період іспитового строку, визначеного вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 серпня 2010 року ОСОБА_5 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, оскільки він виконав покладені на нього обов`язки, не вчинив нового злочину та в зв`язку з закінченням іспитового строку.

Керуючись п.9 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

Постановив:

ОСОБА_5 на підставі ст. 78 КК України звільнити від призначеного покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 серпня 2010 року, в зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На ухвалу суду, протягом семи днів, може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Суддя