Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1350/19
УХВАЛА
Іменем України

30.09.2019 рокум. Долинська

Слідчий суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , представника володільця майна ОСОБА_5 , розглянув клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 від 12 вересня 2019 року, кримінально-правова кваліфікація злочину ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду з цим клопотанням в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2019 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 від 12 вересня 2019 року, кримінально-правова кваліфікація злочину ч. 1 ст. 358 КК України накладено арешт на майно, здійснено його вилучення, заборону на відчуження з метою збереження речових доказів, а саме: автомобіля «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; напівпричепа цистерни «FRUEHAUF», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; нафтопродукту «Олива базова Енерго об-3» масою 19430 кг, що міститься у напівпричепі цистерні «FRUEHAUF», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів № 14.09/19 від 12 вересня 2019 року; товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 01/09 від 12 вересня 2019 року.

Слідчий суддя на момент прийняття рішення про арешт майна вважав доведеним необхідність такого арешту, наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, що передбачено ст. 170 КПК України. Окрім цього слідчий суддя вважав доведеним розумність та співмірність обмеження права власності, наслідків арешту майна завданням кримінального провадження.

ОСОБА_4 зазначає, що згідно з диспозицією ч. 1 ст. 358 КК України орган досудового розслідування здійснюючи розслідування повинен проводити слідчі дії саме з документами, що дають підстави вважати їх підробленими. Тобто предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України може бути товарно-транспортна накладна, а не вантажний автомобіль з напівпричепом та нафтопродуктами.

У рішенні слідчого судді зазначено, що арешт на майно необхідно накласти шляхом вилучення та шляхом заборони на їх відчуження з метою збереження речових доказів, однак не зазначено, що вилучені предмети містять на собі сліди злочину чи були використані для вчинення кримінального правопорушення та можуть мати будь-яку доказову значимість для досудового розслідування.

На думку ОСОБА_4 майно на яке накладено арешт не має відношення для досудового розслідування кримінального провадження за ч. 1 ст. 358 КК України.

Рішення слідчого судді про арешт майна винесено без повідомлення ОСОБА_4 за відсутності для цього підстав.

Тепер слідчим, який здійснює досудового розслідування кримінального провадження протоколом огляду місця події від 13 вересня 2019 року проведено відбір нафтопродукту, допитано свідка, який відповідальний за випуск транспортних засобів та видання супроводжувальних документів.

Отже, тепер відпала потреба у накладенні арешту на майно.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 клопотання підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили клопотання задовольнити.

Старший слідчий СВ Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти скасування арешту майна.

Заслухавши пояснення учасників цього кримінального провадження про скасування арешту майна, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, а також матеріали кримінального провадження, що стосуються розгляду клопотання про скасування арешту майна, дійшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 12 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочину та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000622 за кримінально-правовою кваліфікацією злочину ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 від 13 вересня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000622 від 12 вересня 2019 року накладено арешт на майно шляхом вилучення та заборони на відчуження, а саме: автомобіля «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; напівпричепа цистерни «FRUEHAUF», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; нафтопродукту «Олива базова Енерго об-3» масою 19430 кг, що міститься у напівпричепі цистерні «FRUEHAUF», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів № 14.09/19 від 12 вересня 2019 року; товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 01/09 від 12 вересня 2019 року.

ОСОБА_4 є власником автомобіля «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа цистерни «FRUEHAUF», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Зі змісту ухвали слідчого судді від 13 вересня 2019 року вбачається, що арешт на вищезазначені речі накладено з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 зазначає, що не брав участі при розгляді клопотання слідчого про арешт майна, що також убачається зі змісту рішення слідчого судді про арешт майна від 13 вересня 2019 року, а також про відсутність потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та необґрунтованість арешту.

Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження внесене 12 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 за кримінально-правовою кваліфікацією злочину ч. 1 ст. 358 КК України.

Саме за цією кримінально-правовою кваліфікацією злочину здійснюється досудове розслідування з його початку та до цього часу.

Диспозиція ч. 1 ст. 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за такі діяння: підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Отже, предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України є: посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та який надає права або звільняє від обов`язків; печатка, штамп, бланк підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, інші офіційні печатка, штамп або бланк.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Аналізуючи вищезазначене можливо дійти висновку, що при здійсненні досудового розслідування цього кримінального провадження за ч. 1 ст. 358 КК України речовими доказами можуть бути виключно товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № 14.09/19 від 12 вересня 2019 року та товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 01/09 від 12 вересня 2019 року. Саме ці два предмети (документи) містять усі необхідні ознаки згідно зі ст. 98 КПК України, що дають підстави стверджувати про їх належність до речових доказів.

Винесення слідчим під час досудового розслідування рішення про визнання предметів (речей, майна, цінностей тощо) речовими доказами, що не мають ознак визначених ст. 98 КПК України та не спрямовані на доказування визначених обставин під час здійснення кримінального провадження, не роблять цих предметів (речей, майна, цінностей тощо) речовими доказами.

Отже, суд доходить висновку про задоволення цього клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні.

Окремо слід зазначити, що діючим КПК України за наслідками розгляду клопотання про скасування арешту майна передбачено постановлення, зокрема, ухвали про скасування арешту майна. Вирішення інших питань при розгляді такого клопотання не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт шляхом вилучення та заборони на відчуження автомобіля «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа цистерни «FRUEHAUF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2019 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 від 12 вересня 2019 року, кримінально-правова кваліфікація злочину ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1