КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5456/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2017 року,
за участю:

представника володільця майна ОСОБА_7 ,

ат

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.08.2017 року задоволено клопотання слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до замка запалювання, заборонено будь-яке використання, експлуатацію, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб рухомого майна, а саме автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6
Арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 , з оригінальним ідентифікаційним номером кузова, який зареєстровано на ОСОБА_10 , не накладається.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді представник ОСОБА_7 подав в інтересах володільця майна ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.08.2017 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник посилається на те, що слідчим було подано клопотання про накладення арешту із порушенням процесуальних строків, а слідчим суддею не враховано вимог ч. 3 ст. 172 КПК України згідно якої слідчий суддя мав повернути вищевказане клопотання. В ухвалі слідчого судді відсутні посилання на поважні причини, з яких слідчий пропустив строк подання клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, та не вказано чи обґрунтовано причини пропуску процесуальних строків слідчим суддею визнано поважними.
Досудове розслідування кримінального провадження №0013137 від 21.11.2014 року триває понад 4 роки, арешт на автомобіль марки «TOYOTA», модель «LAND CRUISER 150», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , накладений з 15.08.2017 року понад 2 роки тому. Про підозру в рамках вказаного кримінального провадження жодній особі, в тому числі ОСОБА_6 або його представнику ОСОБА_11 , не оголошено, обвинувачення не пред`явлено, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків та істотно порушує безумовне право власності на таке майно.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0013137 від 21.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України (до вказаного кримінального провадження об`єднані матеріали кримінальних проводжень № 002625 та 0005804) за фактами шахрайського заволодіння чужим майном, незаконного заволодіння автомобілем, підробки документів та заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
Постановою слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 від 14.08.2017 року автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 150» чорного кольору, 2013 року випуску, ідентифікаційний номер ідентифікаційний номер VIN - НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 зареєстровано на ОСОБА_6 .
15.08.2019 року слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 за погодженням із прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Печерскього районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до замка запалювання, заборонено будь-які використання, експлуатацію, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб рухомого майна, а саме автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 . Також слідчий зазначає, що арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 , з оригінальним ідентифікаційним номером кузова, який зареєстровано на ОСОБА_10 , не накладався.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.08.2017 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до замка запалювання, заборонено будь-які використання, експлуатацію, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб рухомого майна, а саме автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 .
Арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 , з оригінальним ідентифікаційним номером кузова, який зареєстровано на ОСОБА_10 , не накладається.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.
У даному кримінальному провадженні автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до замка запалювання, які, як правильно зазначено в клопотанні слідчого, мають доказове значення.
Для проведення ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

В ст. 98 КПК України зазначено, що матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушенняє речовими доказами у кримінальному провадженні.

В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому доводи представника про не оголошення ОСОБА_6 та ОСОБА_11 підозри, колегією суддів не приймаються до уваги.

Апеляційний суд, врахувавши вищезазначені положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні доказів, шляхом арешту майна, яке у встановленому законом порядку визнано речовими доказами та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до замка запалювання, заборонено будь-яке використання, експлуатацію, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб рухомого майна, а саме автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6
Арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 , з оригінальним ідентифікаційним номером кузова, який зареєстровано на ОСОБА_10 , не накладається, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 за довіреністю, залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4