ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 рокупро продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Енергодар Запорізької області, громадянки України, із базовою вищою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , останній час фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до 07 жовтня 2019 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що маються відповідні ризики, те що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваною ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

В апеляційній скарзі:

- адвокат просить ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними, на її думку, порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вказану ухвалу вважає незаконною, необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону та неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту.
На думку апелянта в ухвалі судом без законних підстав вказано, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення без урахування доказів вчинення іншого кримінального правопорушення, ніж інкримінованого, менш тяжкого за яке не передбачена міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилається, що інкримінування ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, не означає, що до неї автоматично повинен обиратися запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Від такого підходу до вирішення питання про обрання такого запобіжного заходу застерігають як норми національного законодавства, так і міжнародні договори, ратифіковані Україною, а також Європейського суду з прав людини.
Вказує, що ОСОБА_7 ще є молодою людиною. Спроба безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконне перебування під вартою викликає у неї критичне ставлення до органів досудового розслідування, прокуратури, зневіру щодо об`єктивного та справедливого правосуддя. Все це негативно впливає на її психологічний і фізичний стан.
Соціальне середовище, в якому ОСОБА_7 перебувала до взяття під варту, є позитивним: її батько, мати працевлаштовані, ведуть нормальний образ життя, проживають в м.Енергодар. Вона останнім часом мешкала в м. Київ, де має житло та постійне місце проживання, працювала репетитором з англійської мови.

Заслухавши суддю - доповідача, думки підозрюваної та її адвоката, які підтримали апеляційні вимоги, та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з представлених до апеляційного суду матеріалів, 07.07.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001712 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
07.07.2019 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, після чого повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а саме: у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя належно з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя обгрунтовано прийшов до висновку, що існують обставини, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в подальшому для продовження строку її тримання під вартою, не зменшилися. Такими ризиками визнано те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Колегією суддів в ході перевірки наявних матеріалів встановлено, що вказані ризики є реальними, об`єктивними та не зменшились.
Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 197,199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваної, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, обгрунтовано продовжив строк тримання її під вартою в межах строків досудового розслідування.
Були суду відомі і ті дані про особу обвинуваченої, на які є посилання в апеляційній скарзі.
Що стосується доводів адвоката про неправильність юридичної кваліфікації скоєного ОСОБА_7 , то колегія суддів зазначає, що питання доведеності вини та правильність юридичної кваліфікації, є послідуючим завданням кримінального провадження, при розгляді справи по суті.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає, що суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою.
Колегія суддів зазначає, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Суттєвих порушень вимог матеріального та процессуального Закону, колегією суддів під час апеляційного перегляду, не виявлено.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу захисника підозрюваної залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: