БРОДІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №439/1450/19

Провадження №1-кп/439/196/19

12 листопада 2019 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000469 від 15 серпня 2019 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олесько Буського району Львівської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без судимості,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2019 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Fiat» моделі «Doblo», сірого кольору, 2003 року випуску, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , з метою поїздити на ньому, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що заволодіває чужим транспортним засобом без дозволу власника, таємно, незаконно, не маючи на автомобіль жодного права, скориставшись тим, що потерпілих немає у будинку, взяв із серванту ключі від автомобіля та вийшовши у двір сусіднього господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився вищевказаний автомобіль, за допомогою ключа завів двигун та поїхав на ньому у власних справах, внаслідок чого заподіяв потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 90229 гривень 00 копійок.

В подальшому 15 серпня 2019 року приблизно о 02:50 год. ОСОБА_4 , знаходячись у автомобілі марки «Fiat» моделі «Doblo» сірого кольору, 2003 року випуску, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 400 гривень, які знаходились у сонцезахисному козирку даного автомобіля, після чого витратив їх на власний розсуд, таким чином спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму. Цю шкоду відшкодовано потерпілим шляхом повернення автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України визнав повністю, у вчиненому кається. Він суду пояснив, що 14.08.2019 року близько 23:00 год. прийшов у с. Заболотці до своєї бабусі ночувати. Вона вже спала. Він побачив на подвір`ї автомобіль своєї тітки ОСОБА_7 і знайшов у будинку ключі від цього автомобіля. Тоді вирішив взяти авто для того, щоб покататись, розуміючи, що робить неправильно. По дорозі взяв своїх знайомих, з якими їздили автомобілем цілу ніч. За кермом був він. Наступного дня їх зупинили працівники поліції і забрали автомобіль. В той час, коли катались, він витягнув із козирка 400 грн., які використав на власні потреби.

Окрім повного визнання вини у вчиненому злочині, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доводиться протоколом огляду місця події від 15.08.2019 року з фототаблицею (а.с. 39-52); протоколом огляду місця події від 15.08.2019 року з фототаблицею (а.с. 54-60); висновком експерта № 9/668 від 11.09.2019 року (а.с. 74-80); висновком експерта № 4/724 від 03.09.2019 року (а.с. 87-107).
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить суд судовий розгляд проводити у її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав обвинувачення, міру покарання просить призначити на розсуд суду.

На думку суду, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, так як він незаконно заволодів транспортним засобом.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме: злочини за ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України є злочинами середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому приходить до висновку, що його виправлення можливе із застосуванням покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано інкриміновані злочини.
Згідно зі ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 1 статті 76 КК України визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місяця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно довідки про витрати на проведення автотоварознавчої експертизи № 9/668 від 11.09.2019 року, ці витрати становлять 1570,10 грн.
Згідно довідки про витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи № 4/724 від 03.09.2018 року, ці витрати становлять 1256,08 грн.
Речові докази - автомобіль марки марки «Fiat Doblo» сірого кольору, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , вважати повернутим останній.

Представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду до початку судового розгляду з цивільним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 25 936 гривень у відшкодування матеріальної шкоди.
Таку вимогу адвокат мотивує тим, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдана майнова шкода, яка полягає у відновленні автомобіля та капітальному ремонті його двигуна. Загальна вартість робіт, спрямованих на відновлення справності та роботоздатності автомобіля разом з запчастинами становить 25 936 грн.
На підтвердження цього до позову долучено три товарних чеки та акт технічного стану автомобіля.
Так, згідно з товарними чеками від 09.09.2019 року, 10.09.2019 року, 24.09.2019 року загальна вартість придбаних запчастин до автомобіля становить 13 936 грн.
Згідно акту технічного стану, який складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 24.09.2019 року, в результаті проведеної перевірки (огляду) технічного стану двигуна автомобіля Fiagt Doblo 2003 року № кузова НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , автомобіль потребує ремонту та обслуговування і орієнтовна вартість таких робіт становить 12 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що розуміє свій обов`язок відшкодувати матеріальні збитки потерпілим, але заявлені потерпілим ОСОБА_5 суми він не в змозі відшкодувати, так як не має роботи. Він визнав цивільний позов ОСОБА_5 частково, у розмірі 10 000 грн.
Суд вважає, що цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Із змісту ст. 128 КПК України вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Якщо процесуальні відносини не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до вимог п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Згідно ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.
Реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду, позивач повинен вказати в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, зміст положень ЦПК України, ЦК України дає підстави для висновку, що право на судовий захист пов`язане виключно з порушенням суб`єктивного права позивача. Суд може захистити лише порушене право позивача. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача.
При цьому обставину дійсного (реального) порушення відповідачами прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач. Порушення прав позивача має існувати на момент розгляду спору в суді.
Тобто, призначенням суду є захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів учасників правовідносин через здійснення правосуддя.
За таких обставин суд бере до уваги лише докази, які підтверджують понесені витрати потерпілим ОСОБА_5 на придбання запчастин до автомобіля на суму 13 936 грн. І такі витрати, понесені потерпілим, мають бути відшкодовані обвинуваченим.
Суд не бере до уваги акт технічного стану автомобіля, який складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 24.09.2019 року на суму 12 000 грн., так як цим документом підтверджується лише потреба у ремонті та обслуговуванні автомобіля Fiagt Doblo 2003 року № кузова НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 . В судовому засіданні встановлено, що таких витрат потерпілий не поніс. Тому суд вважає передчасною вимогу представника позивача, підтриману позивачем про стягнення з обвинуваченого очікуваних витрат у розмірі 12 000 грн.
Керуючись ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на два місяці.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначити іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1 570,10 грн. у відшкодування витрат за проведення автотоварознавчої експертизи № 9/668 від 11.09.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1 256,08 грн. у відшкодування витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 4/724 від 03.09.2019 року.
Речові докази - автомобіль марки марки «Fiat Doblo» сірого кольору, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , вважати повернутим останній.

Цивільний позов представника потерпілого задовольни частково.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 13 936 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Відмовити у задоволенні вимоги представника потерпілого про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 12 000 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
Якщо апеляційну скаргу не було подано, то вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для її подання. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.

Суддя ОСОБА_9