Справа № 487/7403/19
Провадження № 1-кс/487/8445/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Mitsubishi Lancer» бежевого кольору державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасово вилученого майна Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44. Також у клопотанні слідчий просив поновити строк подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а саме у зв`язку із складністю проведення досудового розслідування та необхідністю проведення великого обсягу слідчих (розшукових), у тому числі процесуальних дій.
Клопотання мотивоване тим, що 25.09.2019 року до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 25.09.2019 року за адресою: м. Миколаїв, пров. Курортний, 1, експерт МРЕО, повідомив про те, що автомобілі Міцубісі д/н НОМЕР_1 підроблений номер кузова. 26.09.2019 за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003775 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. В ході досудового розслідування було надано висновок експертного дослідження №15/4841/11Д від 25.09.2019 року, в якому зазначено, що номер кузова НОМЕР_2 легкового автомобіля Mitsubishi Lancer номерні знаки НОМЕР_1 , змінений шляхом вварювання номерної панелі з іншим номером. Заводська табличка з номером перезакріплювалась. Враховуючи те, що транспортний засіб необхідний для запобігання можливості знищення доказів злочинної діяльності, для його подальшого дослідження у ході проведення досудового розслідування, та визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний під час судового розгляду, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту. До судового засідання слідчий не з`явився, у заяві просив клопотання розглядати без його участі.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.1 ст. 117 КПК України попущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Встановлено, що Заводським ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003775 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
В ході досудового розслідування було надано висновок експертного дослідження №15/4841/11Д від 25.09.2019 року, в якому зазначено, що номер кузова НОМЕР_2 легкового автомобіля Mitsubishi Lancer номерні знаки НОМЕР_1 , змінений шляхом вварювання номерної панелі з іншим номером. Заводська табличка з номером перезакріплювалась.
Виходячи із змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, враховуючи складність проведення досудового розслідування та необхідністю проведення великого обсягу слідчих (розшукових), у тому числі процесуальних дій, слідчий суддя приходить до висновку, що пропущений строк для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підлягає поновленню, а клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки даний транспортний засіб є предметом вчинення кримінального правопорушення та відповідає критиріям визначеним ст.ст. 98, 170 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Поновити строк подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб автомобіль «Mitsubishi Lancer» бежевого кольору державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасово вилученого майна Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5