Справа № 301/2015/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючоїсудді : ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава клопотання прокурора про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого 24 квітня 2015 року Іршавським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, звільнений 04 травня 2017 року Сокирянським районним судом Чернівецької області від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 24 дні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 на початку липня 2017 року біля будинку №31 по вулиці Виноградна села Вільхівка Іршавського району умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, порушуючи нормальний розвиток неповнолітньої, з метою збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту, оголив свій статевий орган, демонстративно здійснював непристойні доторкання до нього, після чого вчинив акт онанізму в присутності ОСОБА_7 , задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприроднім способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток останньої.
Крім того, в середині липня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку АДРЕСА_2 , умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є малолітньою, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, порушуючи нормальний розвиток малолітньої, яка внаслідок свого малолітства не інформована, щодо сутності відносин між статями та не усвідомлювала і не розуміла характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, використовуючи таким чином її безпорадний стан, оголив свої статеві органи, пропонував втупити з ним в природній та неприродні статеві зносини, після чого вчинив акт онанізму в її присутності, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприроднім способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток останньої.
Крім того, 29 липня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку №31 по вулиці Виноградна села Вільхівка Іршавського району, умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є малолітньою, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, порушуючи нормальний розвиток малолітньої, яка внаслідок свого малолітства не інформована, щодо сутності відносин між статями та не усвідомлювала і не розуміла характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, використовуючи таким чином її безпорадний стан, оголив свої статеві органи, пропонував втупити з ним в природні та неприродні статеві зносини, після чого вчинив акт онанізму в присутності потерпілої ОСОБА_9 , задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприроднім способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток останньої.
Крім того, 08 серпня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку №31 по вулиці Виноградній села Вільхівка Іршавського району, умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є малолітньою, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, порушуючи нормальний розвиток малолітньої, яка внаслідок свого малолітства не інформована, щодо сутності відносин між статями та не усвідомлювала і не розуміла характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, використовуючи таким чином її безпорадний стан, оголив свої статеві органи, після чого почав непристойно доторкатися до своїх статевих органів, викликаючи тим самим статеве збудження та навчаючи статевим збоченням малолітню ОСОБА_11 , задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприроднім способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої останньої.
При підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора ,вважаючи , що обрана відносно обвинуваченого ОСОБА_4 міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворою, у зв`язку із скасуванням Закарпатським апеляційним судом вироку Іршавського районного суду у зв`язку з недоведенням вини ОСОБА_4 просять обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю
Заслухавши учасників судового процесу, суд прийшов до висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає до задоволення з слідуючих підстав.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу суддя зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні і при розгляді клопотання про обрання запобіжого заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Оскільки взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом , який застосовується лише тоді , коли є підстави вважати , що меньш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки , а тому є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту .
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Суд враховує вимогист.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Пунктом 3 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. У відповідності до Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» Стосовно права на розгляд питання законності тримання під вартою, що гарантується пунктом 4 статті 5 ( 995 004 ),
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в статті 178 КПК України.
У відповідності до вимог ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
На даний час прокурором в судовому засіданні не наведено наявності ризиків, які б давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України. Окрім того, суд при вирішенні даного питання, відповідно до ст.178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, особу обвинуваченого , зокрема стан його здоров`я, сімейний і матеріальний стан.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що клопотання прокурора невмотивовано та не підлягає до задоволення і тому, вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього наступних обов`язків, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання без дозволу суду цілодобово, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню.
Керуючись ст.177, 194 , 314, 315 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
У клопотанні прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу тримання підвартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого 24 квітня 2015 року Іршавським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, звільнений 04 травня 2017 року Сокирянським районним судом Чернівецької області від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 24 дні , - відмовити
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого 24 квітня 2015 року Іршавським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, звільнений 04 травня 2017 року Сокирянським районним судом Чернівецької області від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 24 дні, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю строком 60 діб, тобто до 20 серпня 2019 року включно
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2)не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу суду цілодобово;
3) утримуватись від спілкування з свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженні.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення із звільненням ОСОБА_4 із-під варти із залу суду негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Іршавського відділення поліції Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області та прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво.
Конвоювання обвинуваченого ОСОБА_4 до місця відбуття цілодобового домашнього арешту покласти на працівників Іршавського відділення поліції Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області.
Строк дії ухвали - два місяці, тобто до 20 серпня 2019 року.
Копію ухвали вручити учасникам процесу негайно після її проголошення та направити начальнику Іршавського відділення поліції Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя : ОСОБА_1