Пр-ня по справі № 1кп/521/90/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника, адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Р. Грузія, грузина, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, спільного проживаючого з ОСОБА_12 , маючого двох малолітніх дітей ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ), зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 05.10.2012 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186 до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 25.06.2013 року згідно ст. 78 КК України Малиновським р/с м. Одеси скасований іспитовий строк та направлено для відбування покарання строком на 4 роки; 13.10.2014 року Малиновським р/с м. Одеси застосовано положення ст. 81 КК України, та звільнено умовно-достроково з невідбутим строком 9 місяців 27 днів; у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 , 13.05.2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин знаходячись у приміщенні бару «Центр» за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 32 в ході конфлікту з ОСОБА_13 який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , наніс останньому два удари ножом, який він тримав у правій руці в область лівого стегна спереду та в область правого стегна ззаду, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді одного сліпого колото-різаного поранення правого стегна з пошкодженням стегнових артерії та вени (глибокі артерія та вена стегна), що спричинило розвиток геморагічного шоку 2 -го ступеню, в подальшому періоді ускладнилось обширним між м`язовим крововиливом, запаленням синовіальної оболонки правого колінного суглобу та крововиливом у його порожнину, одного сліпого колото-різаного поранення лівого стегна, які не були небезпечними для життя, а викликали тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів (більше 21 дня) і тому в сукупності згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, ОСОБА_10 , 13.04.2015 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 5 по вул. Туристській в м. Одесі, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , з яким у нього виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, утримуючи в руці колючий предмет, наніс ним декілька ударів по обличчю, тулубу та ногам ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді колотих ран ділянки тіла нижньої щелепи зліва та лівого стегна, які як в сукупності, так і окремо, мають незначний скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів і згідно п.п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що 13.04.2015 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 5 по вул. Туристській в м. Одесі, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , з яким у нього виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс останньому декілька ударів колючим предметом по тулубу та ногам, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колотих ран лівої кісті та лівого стегна, які як в сукупності, так і окремо, викликають розлад здоров`я строком більше 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) та згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України (епізод потерпілого ОСОБА_13 ) визнав повністю та показав, що у лютому 2015 року він разом зі своїми товаришами та знайомими дівчатами пішли до бару Центр, який розташований на вул. Космонавтів в м. Одесі. Під час знаходження у барі вони випивали та розважались. В подальшому під час розрахунку між ними та офіціантами виникла невеличка суперечка, яка переросла в конфлікт з охороною бару. Один зі співробітників охорони наніс його товаришу удар в обличчя. ОСОБА_10 вирішив вступитись за нього, та почалась бійка. На нього напало одразу чотири охоронця. В той же час, він дістав з кишені ніж та почав їм захищатись. В цей же момент наніс один удар раніше невідомому чоловіку. Вказаний удар прийшовся в область ноги (стегна). Він не виключає, що міг нанести декілька ударів по потерпілому ОСОБА_13 .

За епізодом дій у відношенні потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_10 на початку судового розгляду свою вину не визнавав повністю. Після дослідження всіх доказів по провадженню, ОСОБА_10 свою вину визнав повністю, оскільки прокурором було змінено обвинувачення з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України (відповідно до кожного потерпілого) та показав, що 13.04.2015 року, приблизно о 00 годин 05 хвилин рухався по вулиці Туристській в м. Одесі разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Неподалік він побачив компанію з молодих людей, які вживали алкогольні напої. Він з ними привітався, при цьому вжив слово «малолітки». Одразу ж до нього підбігли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких він раніше знав лише візуально та які почали наносити по ньому удари в різні частини тіла. Він намагався зупинити цей конфлікт та в подальшому пішов з місця конфлікту. Коли він уходив, вказані хлопці почали його ображати та погрожувати. ОСОБА_10 показав, що вказані висловлювання та поведінка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дуже вплинули на його особисту гідність. В зв`язку з чим, він прийшовши додому, перевзув кросівки для зручності дій під час бійки та знову побіг на вулицю до місця конфлікту, де почав наносити по кривдникам удари руками та ногами, а також застосував ніж, який спеціально не заготовлював, оскільки він був при ньому постійно на зв`язці ключів. Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали убігати від нього.

Враховуючи, що ОСОБА_10 повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, дослідження доказів які зібранні стороною обвинувачення відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина ОСОБА_10 у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, окрім повного визнання своє вини обвинуваченим, також повністю доказана і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_9 , який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що 12.04.2015 року він разом з товаришем ОСОБА_8 , своєю дівчиною ОСОБА_16 та знайомою ОСОБА_17 вирішили зібратись та погуляти. Вони спілкувались разом та випивали алкогольний напій пиво на протязі дня. Приблизно о півночі вони знаходились біля дитячого майданчика на вулиці Туристській в м. Одесі, спілкуючись пили пиво. В цей час, почули в дуже грубій та нецензурній формі звернення до них, раніше незнайомого хлопця, як в подальшому вони дізнались ОСОБА_10 . Підійшовши до останнього, який знаходився разом з раніше незнайомим хлопцем та дівчиною для з`ясування обставин його поведінки, між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник певний словесний конфлікт, який в подальшому перейшов в певну штовханину між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_10 дав зрозуміти, що конфлікт вичерпаний. ОСОБА_9 разом з товаришами повернулись до дитячого майданчика та продовжили спілкування. Приблизно через пів години ОСОБА_10 переодягнений в іншу одежу повернувся та одразу почав наносити тілесні ушкодження по ним. Спочатку він наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_9 , в область підборіддя, після чого наніс декілька ударів рукою по ногам ОСОБА_8 . Як в подальшому вони зрозуміли, удари він наносив якимось предметом, оскільки з місць де наносились удари текла кров. Після нанесених ударів, ОСОБА_10 почав переслідувати ОСОБА_8 , який почав убігати. Не наздогнавши останнього, ОСОБА_10 почав бігти в сторону ОСОБА_9 , який для самозахисту виставив ногу та завдав нею удар в живіт нападнику. В цей же час, ОСОБА_10 наніс якимось предметом йому удар в ногу і почав убігати. В подальшому він та ОСОБА_8 звернулись до відділку міліції та за допомогою в лікарню.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , який допитаний в судовому засіданні дав фактично аналогічні покази, що і потерпілий ОСОБА_9 в частині обставин очевидцем яких він був, підтвердивши факт конфлікту в ніч з 12.04.2015 року на 13.04.2015 року між ним і ОСОБА_9 з однієї сторони та раніше незнайомим ОСОБА_10 з іншої сторони. При цьому ініціатором конфлікту був саме ОСОБА_10 . Під час конфлікту, ОСОБА_10 невідомим предметом, можливо ножом, наніс йому та ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

Показами свідка ОСОБА_16 , яка будучи допитана в судовому засіданні дала аналогічні покази, що і потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині обставин очевидцем яких вона була, підтвердивши факт безпричинного конфлікту в ніч з 12.04.2015 року на 13.04.2015 року між її однокласником ОСОБА_8 , її хлопцем ОСОБА_9 з однієї сторони та раніше знайомим мешканцем їх мікрорайону ОСОБА_10 з іншої сторони. Ініціатором конфлікту був ОСОБА_10 . Під час конфлікту, ОСОБА_10 невідомим предметом, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину зник.

Крім того, вина ОСОБА_10 , за вказаними епізодами, повністю підтверджується документами доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.04.2015 року, відповідно до якого оперуповноважений Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про скоєний злочин. З заяви вбачається, що потерпілий просить прийняти заходи до малознайомої особи ОСОБА_18 , який біля 23:30 12.04.2015 року за адресою м. Одеса, вул. Мінська, 49 наніс йому тілесні ушкодження, із застосуванням предмета ззовні схожого на ніж.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.04.2015 року, відповідно до якого оперуповноважений Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про скоєний злочин. З заяви вбачається, що потерпілий просить прийняти заходи до особи на ім`я ОСОБА_18 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 та який біля 00:15 13.04.2015 року за адресою м. Одеса, вул. Туристська між будинків № 5 та № 7 наніс йому тілесні ушкодження у вигляді колотих ран лівої руки та лівої ноги.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.04.2015 року, відповідно до якого слідчий СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в період часу з 17 години 10 хвилини до 17 години 25 хвилин у присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_16 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, свідок впізнала особу чоловіка під № 2 ( ОСОБА_10 ), який 13.04.2015 року наніс тілесні ушкодження її хлопцю. Впізнала особу за зовнішністю, очима, формою обличчя, бровах, губам.

Висновком судово-медичної експертизи № 812 від 21.04.2015 року, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: колоті рани лівої кисті, лівого стегна. Дані пошкодження утворилися від дії гострого, колючого предмета. Наявні пошкодження виникли незадовго до звернення гр. ОСОБА_8 до лікувального закладу, а також зважаючи на морфологічні властивості видимих пошкоджень (рани з активно гранулюючими краями темно-бордового кольору, відшаровуються по периферії корочками, що знаходяться на тлі вираженого набряку м`яких тканин), вони утворилися в термін від 6-7 до 14 діб до моменту огляду експертом. Таким чином, дані пошкодження могли бути заподіяння 13.04.2015 року. Зазначені ушкодження, як в сукупності, так і окремо, викликають розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, згідно з п.п. 2.3.3 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Висновком судово-медичної експертизи № 813 від 16.04.2015 року, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: колоті рани області тіла нижньої щелепи зліва, лівого стегна. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії колючого предмета. Дані пошкодження утворилися незадовго до звернення гр. ОСОБА_9 в спеціалізований лікувальний заклад (ГКБ№ 11), і таким чином, могли бути заподіяні 13.04.2015 року. Описані ушкодження, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 122 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

За епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_9 , дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

За епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_8 , дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі зібрані докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого у вчинених злочинах.

Суд не дає оцінку зміні правової кваліфікації прокурором під час судового розгляду, оскільки це є дискреційним повноваженням останнього. Відповідно, суд розглядав провадження в межах висунутого обвинувачення, на підставі ч. 1 ст. 337 КПК України.

Даючи оцінку показам свідка ОСОБА_19 , судом встановлено наступне. Так, з показів свідка вбачається, що на протязі приблизно двох років вона знаходиться в дружніх стосунках з ОСОБА_10 . Потерпілих по вказаному провадженню до подій що відбулись вона не знала. Щодо обставин правопорушення, свідок показала, що приблизно два роки потому вона разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 йшли додому можливо в районі вул. Туристської в м. Одесі. На відстані приблизно 200 метрів вони побачили компанію яка вживала алкогольні напої та поводила себе дуже агресивно. ОСОБА_10 зробив їм зауваження, при цьому при зверненні до них застосував слово малолітки. Одразу ж вказана компанія молодих людей, дві дівчини та хлопці, підбігли до них та почали конфлікт. Хлопці почали штовхати один одного. Після чого один з хлопців ударив ОСОБА_10 кулаком в обличчя. Також вказані дівчата та хлопці погрожували розправою ОСОБА_10 , оскільки знали його. Далі ОСОБА_10 захищаючись також наніс декілька ударів по нападникам. Свідок ОСОБА_19 вважає, що конфлікт розпочали саме потерпілі, оскільки були агресивно налаштовані.

Суд оцінює покази свідка ОСОБА_19 критично і використовує їх як доказ вини обвинуваченого, на підтвердження факту конфліктної ситуації між обвинуваченим та потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Що стосується мотивів конфлікту, суд вважає, що вказані покази свідка ОСОБА_19 не відповідають фактичним обставинам та дослідженим в судовому засіданні доказам. Оскільки свідок є близьким другом обвинуваченого, суд оцінює покази останньої як засіб у допомозі обвинуваченому пом`якшити покарання.

Підстав ставити під сумнів покази потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також свідка ОСОБА_16 у суду не має.

Окрім того, обвинувачений повністю погодився з пред`явленим обвинуваченням та підтвердив, що дійсно поводив себе не коректно по відношенню до потерпілих.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, знаходження на утримані двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилась у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченого до скоєння злочину, його зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_10 виховувався вітчимом та бабусею. Приблизно 15 років тому, мати уїхала на постійне місце мешкання за кордон. З матір`ю не спілкується на протязі останніх 5 років. Раніше судимих в сім`ї не має. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував. Притягувався раніше до кримінальної відповідальності. На час вчинення злочину, був умовно достроково звільнений з місць позбавлення волі. Має середньо спеціальну освіту, однак офіційно ніде не працює. Зі слів неофіційно працював будівельником. Спільно проживає з ОСОБА_12 , з якою має спільну дитину.
Таким чином відсутність належної освіти, не вихованість, не повага до ближнього, відсутність здатності до діалогу у певних стресових, життєвих ситуаціях та взагалі не розуміння загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві, в сукупності з небажання змінити своє ставлення до особистого життя, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння вказаних злочинів.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду та спосіб і обстановка вчинення злочинів свідчать, що ОСОБА_10 є особою до якого необхідно застосувати відповідні заходи примусу, що буде полягати у обмеженнях прав і свобод обвинуваченого.

Злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_10 посягають на найвищу соціальну цінність життя та здоров`я особи. Враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статей. При цьому за ч. 1 ст. 122 КК України, покарання повинно бути зв`язане з позбавленням волі.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєних злочинів, їх обставинам, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено, оскільки суд вважає, що особистість обвинуваченого ОСОБА_10 , обставини кримінального правопорушення, свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Суд також враховує, що ОСОБА_10 скоїв нові злочини, звільнившись умовно-достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 13.10.2014 року на невідбутий строк 9 місяців 27 днів. Тобто, приєднанню повністю або частково відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України підлягає лише невідбута частина покарання (9 місяців 27 днів), яке призначено ОСОБА_10 відповідно до вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 року і яке він відбував на підставі Ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 року, якою останньому скасований іспитовий строк та направлено для відбуття призначеного покарання.

При ухвалені вироку, суд також враховує вимоги ч. 5 ст. 72 КК України /в редакції Закону від 26.11.2015 року/, та вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_10 , винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

за ч. 2 ст. 125 КК України, у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 року та Ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 року, якою скасовано іспитовий строк та особа направлена для відбуття покарання і остаточно призначити ОСОБА_10 покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 обчислювати з моменту законного затримання, після набрання законної сили вироком суду.

Затримати ОСОБА_10 після набрання законної сили вироком суду.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України /в редакції Закону від 26.11.2015 року/ з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 23.05.2016 року по 27.02.2017 року, тобто з моменту затримання по день постановлення ухвали суду про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

До набрання вироком суду законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною обвинуваченому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

2)повідомляти, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Строк дії вироку суду в частині запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення вироку суду, тобто з 24.05.2019 року. Вирок суду в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 22.07.2019 року, або до 22.07.2019 року лише у випадку приведення вироку до виконання та взяття під варту обвинуваченого.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1