Справа № 183/2715/19
№ 1-кп/183/1017/19
В И Р О К
іменем України

09 вересня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесеного в ЄРДР за №0000186 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньо - спеціальною освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.10.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст.75 КК України, до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки,

- 30.01.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

- 01.09.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 70, ст.71 КК України, до 7 років 4 місяців позбавлення волі,

- звільненого 23.01.2018 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за відбуттям покарання,

- 05.06.2019 року Дніпровським апеляційним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи особою, що раніше судима за скоєння злочинів, передбачених ст. 185, ст. 186 КК України, які за правилами обчислення строку погашення судимості не погашені і не зняті в передбаченому законом порядку, повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою за наступних обставин.

Так, 30 січня 2019 року, приблизно о 12.00 годині ОСОБА_3 , знаходився поблизу будинку № 236 розташованого по вул. Гетьманській в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де спілкувався з ОСОБА_6 , у якої в руках був мобільний телефон, і в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, в цей же день, тобто 30 січня 2019 року, приблизно о 12.05 годині, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел заволодіти мобільним телефоном марки «Asus Zenfore Pegasus 3 X 008», imei: НОМЕР_1 , шляхом зловживання довірою, заздалегідь розуміючи, що повертати мобільний телефон не буде, попросив у ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон, щоб зателефонувати, тим самим ввівши її в оману, на що остання погодилась та передала ОСОБА_3 свій мобільний телефон. В свою чергу, ОСОБА_3 , взявши в руки мобільний телефон, відійшов від ОСОБА_6 та з місця скоєння злочину пішов, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2799,20 гривень.

04 лютого 2019 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_3 , знаходився поблизу магазина «Вікторія», розташованого по вул. Гетьманській, 18 в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де спілкувався з ОСОБА_7 , у якої в руках був мобільний телефон, і в цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, в цей же день, тобто 04 лютого 2019 року, приблизно о 16.05 годині, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел заволодіти мобільним телефоном марки «Bravis Drace C241», імеі: НОМЕР_2 , імеі: НОМЕР_3 , шляхом зловживання довірою, заздалегідь розуміючи, що повертати мобільний телефон не буде, попросив у ОСОБА_7 зазначений мобільний телефон, щоб зателефонувати, тим самим ввівши її в оману, на що остання погодилась та передала ОСОБА_3 свій мобільний телефон. В свою чергу, ОСОБА_3 взявши в руки вказаний мобільний телефон, відійшов від ОСОБА_7 та з місця скоєння злочину пішов, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 323,10 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєних ним злочинів і жодної з них він не оспорює. Доповнив, що вказані мобільні телефони він заклав у ломбард. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєні кримінальні правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, його щире каяття, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, на обліках у лікарів фтизіатра, нарколога, психіатра він не перебуває (а.п.104,105,106), за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.103), потерпілі до нього претензій не мають та на суворому покаранні не наполягають (а.п.44,45).

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 є особою, що раніше судима, і як обставину, що обтяжує його покарання, суд враховує рецидив злочинів.

Крім того, він скоїв два умисні корисливі злочини, які відносяться до категорії середньої тяжкості, підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.ст. 69,75 КК України відсутні, і виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання виключно у вигляді реального позбавлення волі, в межах передбачених санкцією даної статті.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були проведені судово-товарознавчі експертизи № 921-19, № 922-19 (2х 286 грн.) (а.п. 92,97) загальна вартість яких складає 572 гривні, які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2019 року, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , рахувати з моменту його затримання, тобто з 25 квітня 2019 року.

Речові докази:
- договори фінансового кредиту під заставу № 8.69730/0, № 9.47174/0 від 30.01.2019 року, 04.025.2019 року - залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 572 гривні.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1