печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника третьої особи адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року за клопотанням Заступника Начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погодженим Прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року у справі № 757/6422/16-к за клопотанням Заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , а саме на квартиру, загальною площею 114,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (частка власності: 1/ 1, належить з 28.12.2011 на підставі договору купівлі-продажу); нежитлове приміщення паркувальне місце АДРЕСА_2 (частка власності: 1/ 1, належить з 28.12.2011 на підставі договору купівлі-продажу); 62/ 100 житлового будинку (літ.Л-2) загальною площею 165,2 кв.м з господарськими побудовами: літня кухня літ.Б, гараж літ.Ж, літня кухня літ.З,, яма вигрібна літ.И, навіс літ.К, трубопровід, огородження № 1-4, тротуар І, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (частка власності: 62/100, належить на праві спільної часткової власності з 31.10.2011 на підставі свідоцтва про право власності).

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що накладений арешт порушує права та законні інтереси власника майна ОСОБА_8 , оскільки остання не має жодного відношення до кримінального провадження, в якому було подано клопотання про арешт майна, оскільки не має статусу підозрюваного, обвинуваченого, не є будь-яким іншим учасником кримінального провадження № 0000915, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного ОСОБА_9 . Органом досудового розслідування в поданому клопотанні в належний спосіб не доведено, що арештоване майно було отримано ОСОБА_5 від підозрюваного ОСОБА_9 , а також те, що воно набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого кримінального правопорушення.

В судове засідання з`явився представник третьої особи адвокат ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2015 року за № 0000915, виділеному з кримінального провадження № 0000359 від 07.05.2014 року, за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

19.05.2014 року, в рамках здійснення розслідування кримінального провадження № 000359 від 07.05.2014 року, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

18.05.2015 року, в рамках виділеного з вищевказаного кримінального провадження № 0000915 від 18.05.2015 року, ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри - у вчиненні розтрати чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000359, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року у справі № 757/6422/16-к задоволено клопотання Заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арештна об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності матері підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі, на: квартиру, загальною площею 114,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (частка власності: 1/ 1, належить з 28.12.2011 на підставі договору купівлі-продажу); нежитлове приміщення паркувальне місце АДРЕСА_2 (частка власності: 1/ 1, належить з 28.12.2011 на підставі договору купівлі-продажу); 62/ 100 житлового будинку (літ.Л-2) загальною площею 165,2 кв.м з господарськими побудовами: літня кухня літ.Б, гараж літ.Ж, літня кухня літ.З,, яма вигрібна літ.И, навіс літ.К, трубопровід, огородження № 1-4, тротуар І, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (частка власності: 62/100, належить на праві спільної часткової власності з 31.10.2011 на підставі свідоцтва про право власності).

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року, прийняте рішення мотивовано необхідністю забезпечення конфіскації майна, оскільки, санкція ч. 5 ст. 191 КК України, що інкримінується ОСОБА_9 , передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна. При цьому, ОСОБА_5 підпадає під ознаки третіх осіб, на майно яких може бути накладено арешт, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, так як в ході досудового розслідування встановлено, що достатньо даних, які дають підстави вважати, що належне їй майно набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Так подане клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності матері підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

При цьому відсутність у ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої у кримінальному провадженні в рамках якого накладено арешт на майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України, не є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 підпадає під ознаки третіх осіб, майно яких згідно п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України може бути арештовано.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року за клопотанням Заступника Начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погодженим Прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 12 год. 56 хв. 06.07.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1