Справа № 308/4696/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
18.07.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці с. Данилово, Хустського району, мешканці АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючій, не судимій, підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, та застосовано особисте зобов`язання.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, що вона, обіймаючи посаду директора комунального підприємства «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради», на підставі рішення Закарпатської обласної ради від 06.03.2015 року №1199 «Про призначення директора обласного комунального підприємства «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою даного комунального підприємства як юридичної особи публічного права, за попередньою змовою із заступником директора з фінансових питань - головним бухгалтером КП «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради» ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, в порушення вимог абзацу 3 ст.20 Закону України «Про теплопостачання», п.2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та п.п.12.28 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.11.2011, шляхом складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів, а саме наказів «Про затвердження тарифів на виробництво та постачання теплової енергії» №33 від 15.10.2015, №20/2 від 13.10.2016, №24 від 03.11.2016, якими затверджено розрахунки собівартості тарифів на послуги теплопостачання в адмінбудівлі по пл. Народній в м. Ужгороді для бюджетних орендарів із завищеними необґрунтованими потреба газу, як наслідок незаконно вилучили із державного бюджету України та обласного бюджету, кошти в загальні сумі 2070351,82 гривень, які були сплачені 11 бюджетними установами КП «Будинкоуправління адмінбудівлями Закарпатської обласної ради» в рахунок відшкодування витрат на теплопостачання орендованої частини площ у вказаній адмінбудівлі.
Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора комунального підприємства «Будинкоуправління адмінбудівлями Закарпатської обласної ради», яке відповідно до п.2.1 Статуту, затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 06.03.2015 №1198 є уповноваженим органом Закарпатської обласної ради по управлінню майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, в період з 15.10.2015 по 01.12.2017, діючи за попередньою змовою із заступником директора з фінансових питань - головним бухгалтером КП «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради» ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що відповідно до вимог абзацу 3 ст.20 Закону України «Про теплопостачання», п.2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та п.п.12.28 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.11.2011, повноваження по затвердженню тарифів на теплопостачання належать органам місцевого самоврядування, грубо ігноруючи вимоги вказаних нормативних актів, переслідуючи мету систематичного незаконного збагачення шляхом протиправного систематичного вилучення з державного бюджету України коштів в якості відшкодування 11 державними установами, які орендують приміщення в адмінбудівлі за адресою м.Ужгород, пл.Народна, 4, завищених витрат на теплопостачання, з подальшим оберненням таких коштів на свою користь та користь лояльних до них працівників в якості щомісячним преміювання.
Таким чином, за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року комунальним підприємством «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради» виставлені завищені рахунки на оплату відшкодування вартості наданих послуг з теплопостачання 11 бюджетним установам, якими зайво оплачено з державного бюджету України грошові кошти в сумі 2070351,82 гривень, тим самим завдано державі матеріальних збитків в особливо великому розмірі, так як вказана сума в 600 разів і більше перевищує встановлений на 2017 рік неоподаткований мінімум доходів громадян (800 гривень).
Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що з врахуванням особи підозрюваної та того, що останньою не було порушено раніше обраного щодо неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту та прокурором не доведено належними доказами про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і що такі ризики на даний час реально існують та не втратили своєї актуальності, до підозрюваної застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, так як такий запобіжний захід буде достатнім для належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу про задоволення клопотання та продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді домашнього арешту. Вважає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки ним не враховано, що попередньо обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд надав належну оцінку тому факту, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких, її протиправними діями завдано державі матеріальну шкоду в особливо великому розмірі. Також те, що підозрювана значний період часу працювала директором комунального підприємства, а тому має сталі соціальні зв`язки в органах державної влади та місцевого самоврядування, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , використовуючи свої зв`язки, зможе впливати на свідків, аудиторів, експерта з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань в суді та під час досудового розслідування, а тому їй слід продовжити домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Питання продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту врегульовано ч.6 ст. 181 КПК України та порядок розгляду клопотання здійснюється з урахуванням положень ст. 199 КПК України. У відповідності до положень ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують необхідність продовження домашнього арешту та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Убачається, що слідчий суддя врахував зазначені вимоги закону.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Суд першої інстанції встановив, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.03.2019 ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, тобто з 22 год.00 хв до 7 год.00 хв., строком до 5 травня 2019 року.

Строк досудового розслідування, який закінчувався 28.04.2019, був продовжений 25.04.2019 заступником прокурора Закарпатської області до 28.06.2019, у зв`язку з чим і порушено клопотання про продовження обраного запобіжного заходу. Підставами для його продовження у клопотанні зазначено : невирішено питання подальшої підслідності кримінального провадження; не допитано підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , необхідно скласти нову підозру та її вручити за фактично встановленими обставинами; оформити обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та виконати інші необхідні слідчі дії, та що ризики, які встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу 05.03.2019 не зменшились, а тому порушено питання про продовження запобіжного заходу на 60-ть днів, але в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності доводи сторін, вказав, що підозра є обгрунтованою, однак підстав для продовження раніше обраного запобіжного заходу не вбачається, оскільки прокурор не довів, що надалі існують ризики, які були встановлені слідчим суддею 05.03.2019. Також вказав, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів, підозра у яких їй повідомлена, слід вважати вірогідною, але достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та визначила особисте зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з рішенням слідчого судді та вважає, що слідчим суддею обгрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання та застосовано ОСОБА_6 особисте зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід в повній мірі зможе забезпечити виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд враховує і те, що з моменту застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до розгляду справи судом апеляційної інстанції, жодних доказів порушення підозрюваною своїх процесуальних обов`язків стороною обвинувачення не надано, що свідчить про ефективність застосованого судом першої інстанції запобіжного заходу.
Крім того, як ствердили сторони, кримінальне провадження завершено та обвинувальний акт 21.06.2019 спрямований на розгляд до суду, що і підтверджено копією листа прокуратури Закарпатської області від 21.06.2019 № 225-19 вих-19.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2019 року, якою відмовлено у продовженні строку запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді домашнього арешту та застосовано особисте зобов`язання залишити без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: