Справа № 535/660/19
Провадження № 1-кс/535/252/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню за № 0000205 від 05.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.246 КК України, що надійшло до суду 05 червня 2019 року, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно;-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2019 року до Котелевського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області погодженого начальником Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області 05 червня 2019 року, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідчий суддя, системно дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши думку слідчого щодо встановлення строку та адвоката, приходить до переконання, що дане клопотання підлягає поверненню прокурору, для усунення недоліків у строк в 72 години, з наступних підстав.

У ч. 2 ст. 171 КПК України чітко передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено перелік і вид майна, що належить арештувати.

Так, клопотання слідчого про арешт майна не узгоджується в частині переліку майна, яке було вилучено згідно з протоколом огляду місця події від 04.06.2019 року.

Зі змісту цього процесуального документу вбачається, що було виявлено та вилучено: стовбури деревини дубу. Тобто, в протоколі чітко не зазначено взагалі кількість або індивідуальні ознаки даних стовбурів деревини дубу довжини тощо.

Натомість у клопотання зазначено частини стовбурів дерева дубу, при цьому слідчий взагалі не вказав, які це частини (довжина, вага тощо).

Слідчим суддею з`ясовано, що звертаючись з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно від 05.06.2019 року, слідчим не зазначено підстави і мету необхідності накладення арешту на автомобіль та причіп, оскільки клопотання містить лише формальне посилання на обставини, наведені в ст. 171 КПК України. При цьому не зрозуміло на кого конкретно зареєстрований автомобіль та причіп, а хто є фактичним власником даних транспортних засобів. Також взагалі не зазначено мету накладання арешту на тимчасово вилучене майно, зокрема автомобіль, причіп, бензопила та деревина дубу.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.

У клопотанні слідчого погодженого прокурором відсутнє належне правове обґрунтування що майно на яке слід накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Не враховано вимоги ч. 11 ст. 170 КПК України та недостатньо обґрунтовано наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Таке рішення слідчого судді про повернення прокурору клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, як речові докази буде справедливим та відповідатиме вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства.

Крім цього слідчий суддя виходив, з того, що як стверджує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фіксація процесуальної дії здійснювалася за допомогою технічних засобів відповідно до змісту вимог положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя;-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню за № 0000205 від 05.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.246 КК України, що надійшло до суду 05 червня 2019 року, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, - повернути прокурору для усунення недоліків.

Установити строк усунення недоліків клопотання про арешт майна 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час розгляду справи в суді, якщо таке буде.

Слідчий суддя ОСОБА_1