пр. № 1-кс/759/7878/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участі прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кастхей Угорщина, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0004238, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.12.2019 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням його в Київському слідчому ізоляторі.

У разі прийняття судом рішення щодо можливості застосування розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, визначити розмір застави, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме чотирьохсот мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до слідчих слідчої групи СУ ГУНП в Київській області, прокурора і суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- дати на зберігання слідчому СУ ГУНП в Київській області свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, підозрюваним.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи таким, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні аналогічні злочини.

Маючи досвід у вчиненні аналогічних злочинів та усвідомлюючи складність у організації діяльності по забезпеченню незаконних заволодінь транспортними засобами, ОСОБА_8 розробив злочинний план спрямований на залучення до такої діяльності осіб з чітким розподілом функцій кожного.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, з метою досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_8 вирішив створити стійку ієрархічну злочинну організацію, яка б включала в себе декілька організованих груп, очолюваних їх керівниками, а з метою ефективного їх функціонування визначив для себе функцію керівника організації та планував координувати діяльністю таких груп та з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, визначивши необхідну для досягнення спільної мети кількість учасників злочинної організації, а також їх злочинну спеціалізацію.

Метою діяльності цієї злочинної організації було особисте і системне, внаслідок ієрархічної зорганізованості, збагачення її учасників шляхом незаконних заволодінь транспортними засобами.

При цьому учасники вказаної злочинної організації діяли на території Київської області, міста Києва та інших адміністративно-територіальних одиниць України згідно заздалегідь розробленого для досягнення злочинної мети організаторами такого стійкого злочинного об`єднання та відомого всім іншим його учасникам єдиного загального плану вчинення злочинів.

Реалізуючи свої злочинні наміри, в невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_8 запросив до розмови своїх знайомих ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомив останнім про розроблений ним план злочинних дій щодо створення стійкої злочинної організації для систематичного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів незаконних заволодінь транспортних засобів.

Відповідно до розробленого ним злочинного плану, ОСОБА_8 відвів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 роль керівників двох окремих злочинних груп, які б під його керівництвом організували та забезпечували незаконні заволодіння транспортними засобами, та були об`єднанні єдиним злочинним умислом, спрямованим на забезпечення функціонування злочинної організації та отримання доходу від її діяльності.

Бажаючи здійснювати протиправну діяльність, спрямовану на організацію та вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами, та отримувати від цього власний прибуток, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вступили з ОСОБА_8 у злочинну змову на проведення такої діяльності.

Вказану діяльність планували проводити систематично, протягом невизначеного терміну, а отримані прибутки використовувати для власних потреб.

З метою створення злочинної організації та залучення до її складу в якості підконтрольних собі виконавців, які б безпосередньо здійснювали незаконні заволодіння транспортними засобами, їх доставку в місця «відстою», зміну реєстраційних номерних знаків та подальшого перепродажу, відповідно до розробленого плану та відведеної їм мети ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням різний період часу, залучив до зазначеної протиправної діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_10 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та іншу, невстановлену на даний час досудовим розслідуванням особу, яким запропонував взяти участь у вчиненні злочинів, спрямованих на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами.

При цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 роз`яснили кожному відведену їм роль та обсяг необхідних для виконання функцій.

Тим самим ОСОБА_8 створив та очолив злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів та планував в подальшому координувати її діяльність з метою отримання доходу від злочинів, вчинюваних такою організацією.

Вказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися у внутрішньо і зовнішньо стійке злочинне угрупування, метою діяльності якого було вчинення тяжких, особливо тяжких та інших видів злочинів, скоєння яких було необхідною умовою для реалізації злочинного умислу, в першу чергу спрямованого на вчинення особливо тяжких злочинів, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий кожному учаснику, з розподілом їх функцій, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_8 , який здійснював координацію дій учасників під час вчинення злочинів для реалізації спільного плану.

Вказану діяльність учасники злочинної організації планували та проводили поетапно, при цьому всі їх дії були скеровані на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами та подальшої їх реалізації. На кожному етапі вчинення злочинів, кожен учасник злочинної організації мав виконати свою роль, шляхом вчинення певних дій.

Одночасно із цим, без активної умисної участі кожного учасника злочинної групи, які входили в злочинну організацію, створену ОСОБА_8 не було можливо доведення до кінця їх спільного злочинного умислу.

Злочинна організація, створена ОСОБА_8 характеризувалась наступним чином:

- попередньою організованістю в спільне об`єднання, про що свідчить розроблений та ухвалений учасниками план вчинення злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між учасниками об`єднання, наявність організатора, прикриття своєї діяльності;

- стійкістю злочинного об`єднання, що виразилося у стабільності організації, про що свідчить тривалість, системність та детальна організація функціонування об`єднання, наявність необхідних для функціонування фінансових та технічних можливостей, а також згуртованості, що засвідчують міцні внутрішні зв`язки між учасниками об`єднання, встановлені загальні правила поведінки, єдиний план злочинних дій та усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання з іншими особами у організації для досягнення єдиного злочинного результату;

- ієрархічністю злочинного угрупування, про що свідчить наявність відповідної системно-структурної побудови об`єднання, яка включає в себе наявність керівництва, чітко визначену підпорядкованість рядових членів об`єднання його керівникам, вертикальні зв`язки між вищими та нижчими структурними об`єднаннями, загальновизнані правила поведінки і забезпечення дотримання їх учасниками злочинної організації;

- «спеціалізацією» злочинної діяльності учасників злочинної організації, яка виражалась у незаконному збагаченні шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами;

- ретельною, довготривалою підготовкою до вчинення злочинів, яка полягала у досягненні між учасниками злочинної організації домовленості щодо вчинення злочинів, придбанні необхідних технічних засобів та пристроїв, засобів зв`язку, номерних знаків автомобілів двійників для заміни справжніх, для безпечного пересуванням містом до місця відстою автомобіля, відстеженні транспортних засобів, визначенні місць їх «відстоювання» (гаражі та віддалені місця автостоянок) та джерел подальшого збуту;

- стабільністю учасників злочинної організації, яка виразилась у тривалості їхніх дій, тобто до припинення її діяльності правоохоронними органами;

- тривалістю існування створеної ОСОБА_8 організованої злочинної організації.

Відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_8 як організатор, створив злочинну організацію, координував діяльність структурних підрозділів злочинного об`єднання, будучи таким, що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічного виду злочинів, шляхом віддання наказів, вказівок, розпоряджень, надання доручень, проведення інструктажів, застосування заходів впливу до учасників угрупування здійснював загальне керівництво нею, координував її діяльність, забезпечував високий рівень організованості, дотримання певних правил поведінки, дисципліни та чіткої субординації, приймав рішення щодо залучення нових учасників, визначав, особисто або опосередковано через інших учасників організованої злочинної організації здійснював їх планування, визначив конкретну роль цих учасників у вчиненні злочинів, контролював їх здійснення, надавав іншим співучасникам транспортні засоби для підшукування та підбору автомобілів для їх викрадення, визначав транспортні засоби, які підлягали викраденню, розподіляв отримані від злочинної діяльності кошти між іншими співучасниками та забезпечував їх фінансування, підшукував та придбав знаряддя для вчинення кримінального правопорушення - електронні пристрої та допоміжні засоби, для перепрошиття програмного забезпечення в автомобілях, ключі та електронні чипи, які відкривають центральний замок автомобіля та його подальшого відтворення, як особисто здійснював незаконне заволодіння транспортними засобами так і доручав вчинення вказаних дій іншим учасникам групи.

Роль ОСОБА_9 , як керівника структурного підрозділу злочинної організації та співвиконавця, полягала у наданні вказівок іншим учасникам злочинного угрупування, які йому підконтрольні, та контролі їх діяльності. Крім того, ОСОБА_9 , відповідно до розподілених ОСОБА_8 обов`язків, здійснював контроль за діяльністю співучасників, які безпосередньо викрадали транспортні засоби, проводив інструктажі щодо необхідності неухильного дотримання правил, встановлених організатором угрупування, отримував від інших учасників організації грошові кошти за та передавав їх організатору, від якого в подальшому отримував свою частку, надавав спеціальну техніку («глушилки», сканери, ключі та електронні чіпи) для усунення перешкод щодо вчинення незаконних заволодінь транспортних засобів іншим співучасникам підконтрольної йому організованої злочинної групи, неодноразово зустрічались з виконавцями, яким передавали заздалегідь підготовленні реєстраційні номери прикриття до викрадених автомобілів з метою безпечного пересуванням містами та областями до місць відстійників, підшукував транспортні засоби для їх викрадення та передавав дану інформацію ОСОБА_8 , який в свою чергу підготовлював (замовляв) ключі та електронні чіпи до автомобілів якими потрібно заволодіти.

ОСОБА_10 , як керівник структурного підрозділу злочинного угрупування та співвиконавець організованої злочинної групи, надавав вказівки іншим учасникам злочинного угрупування, які йому підконтрольні, та контролював їх діяльність. Крім того, ОСОБА_10 , відповідно до розподілених ОСОБА_8 обов`язків, здійснював контроль за діяльністю співучасників, які безпосередньо здійснювали діяльність щодо зміни номерів викрадених транспортних засобів, їх підготовку для подальшої реалізації.

ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , будучи активними учасниками та виконавцями злочинної організації, згідно розподілених функцій, які виражалась у надані спеціальної техніки («глушилок», сканерів, ключів та електронних чипів) для усунення перешкод щодо вчинення незаконних заволодінь транспортних засобів іншим співучасникам організованої злочинної групи, неодноразово зустрічались з виконавцями, яким передавали заздалегідь підготовленні реєстраційні номери прикриття до викрадених автомобілів з метою безпечного пересуванням містами та областями до місць відстійників, підшукували транспортні засоби для їх викрадення та передавали дану інформацію ОСОБА_9 , який в свою чергу підготовлював (замовляв) ключі та електронні чіпи до автомобілів якими потрібно заволодіти.

ОСОБА_12 та інша, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, як учасники та виконавці злочинної організації, будучи обізнаними про мету злочинної організації з викрадення транспортних засобів, здійснювали підшукування та підбор транспортних засобів в нічний та денний час доби, бажаних автомобілів для їх викрадення та передавали дану інформацію своєму безпосередньому керівнику злочинної групи ОСОБА_10 , який в свою чергу підготовлював (замовляв) ключі та електронні чіпи до автомобілів якими потрібно заволодіти, отримували від інших співучасників спеціальну техніку (глушилки), сканери, ключі та електронні чипи, реєстраційні номери прикриття) для усунення перешкод щодо вчинення незаконних заволодінь транспортних засобів, здійснювали пошук гаражів та автостоянок, які використовували як місця «відстійник», для приховування транспортного засобу який одержаний злочинним шляхом, отримували фінансово забезпечення від організатора злочинної організації.

Злочинна організація у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншої невстановленої на даний час особи являла собою організоване стійке ієрархічне об`єднання, створене для цілеспрямованої, систематичної злочинної діяльності незаконних заволодінь транспортними засобами.

У діяльності злочинної організації в складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , спрямованої на досягнення єдиного злочинного результату, брали участь всі члени, об`єднані загальним планом з розподілом функцій і ролей кожного із її учасників.

Дана протиправна діяльність вчинялася ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 навмисно, мала корисливу спрямованість, була розрахована членами злочинної організації на невизначений період, з метою постійного одержання доходів, які були для членів об`єднання основним джерелом існування, і була припинена лише в результаті її викриття правоохоронними органами.

У період часу з червня 2018 року по листопад 2019 року вказана злочинна організація на виконання свого загального плану, для досягнення спільної для її учасників мети вчинила ряд злочинів, які були ними ж самими сплановані та задокументовані, хоча при цьому і застосовувалися розроблені методи конспірації та приховування слідів злочинів, які характеризуються єдністю, послідовністю та могли бути реалізовані лише заздалегідь погодженими діями кількох осіб учасників організованої злочинної групи.

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи діяли як виконавці, будучи обізнаними про мету організації групи з викрадення транспортних засобів, за вказівками ОСОБА_8 , згідно розробленого плану, керували транспортними засобами та доставляли їх у місця «відстійників» тимчасового зберігання, виготовляли дублікати ключів та чипів від автомобілів, заздалегідь заготовленні відмички, за допомогою яких здійснювали проникнення до салону автомобіля, використовуючи при цьому засоби конспірації, в тому числі електронні пристрої створення радіошуму, утримували місця схову (тимчасового зберігання) транспортних засобів за дорученням ОСОБА_8 , особисто підшукували транспортні засоби необхідних марок та моделей, які ставали об`єктами незаконного заволодіння, виготовляли номери прикриття (реєстраційні номера автомобілів двійників) для викрадених автомобілів, проводили розвідувальні заходи по збору інформації щодо транспортного засобу, отримували інформацію про місце його стоянки, руху, наявності камер системи відеоспостереження, складу родини власника авто, виявляли місця непомітного підходу до автомобіля, шляхи швидкого відходу з місця вчинення кримінального правопорушення та погоджували план дій по заволодінню транспортними засобами з ОСОБА_8 .

Так, 19.07.2019 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , на виконання спільного злочинного умислу, визначеного ОСОБА_8 , діючи у складі злочинної організації, маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «HONDA CR-V», 2016 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_13 , та який знаходився на неогородженій земельній ділянці поблизу будинку № 14 по вул. Деміївській в м. Києві.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, відповідно до розподілених ролей ОСОБА_11 за вказівкою керівника злочинної групи ОСОБА_8 здійснив підбір необхідного обладнання призначеного для заволодіння транспортним засобом та в подальшому передав вказані засоби безпосереднім виконавцям ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які мали безпосередньо здійснити незаконне заволодіння автомобіля «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У подальшому в період часу з 23:00 год. 19.07.2019 по 00:39 год. 20.07.2019, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 діючи у складі створеної ОСОБА_8 злочинної організації, маючи всі необхідні засоби призначені для незаконного заволодіння транспортним засобом, маючий прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибули за місцем стоянки автомобіля марки «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 - на неогороджену земельну ділянку поблизу будинку № 14 по вул. Деміївській в м. Києві, де всупереч волі власника автомобіля марки «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, його діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, за допомогою попередньо придбаного (виготовленого) при невстановлених досудовим слідством обставинах дублікату ключа - електронного чипу, який відкриває центральний замок запалювання автомобіля та його подальшого відтворення, а також інших технічним засобів, які надають змогу безперешкодно проникнути в його салон.

Користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_9 за допомогою невстановленого на даний час обладнання, спеціально пристосованого для незаконного заволодіння транспортними засобами, відчинив автомобіль «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_13 , сів за кермо вказаного автомобіля, завів двигун та згідно попередньо розробленого ОСОБА_8 плану, направився на вказаному автомобілі в невідомому досудовим розслідуванням напрямку, тим самим незаконно заволодівши ним та спричинивши потерпілій ОСОБА_13 велику матеріальну шкоду.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289 КК України підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кастхей Угорщина, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одружений, власник підприємства, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

02.12.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289 КК України, тобто в участі у злочинній організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину та у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме:

- Протоколом обшуку від 01.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Протоколом обшуку від 01.12.2019 року автомобіля марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 ;

- Протоколом обшуку від 01.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 ;

- Протоколом обшуку від 01.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 .;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 01.12.2019 року;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 27.11.2019 року;

- Протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій (які на даний момент не розсекречені);

- Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Про наявність вказаних ризиків свідчать наступні факти, зокрема:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, а відтак наявні всі підстави вважати, що без продовження запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 під острахом отримання максимального покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження які визначені у ст. 2 КПК України.

Крім того, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та свідчить про те, що заявлений ризик не зменшився.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, на думку органу досудового розслідування, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. В обгартуванню вказаного ризику можна зазначити те що, під проведення досудового розслідування у вказаному провадженні не знайдено всіх речових доказів, місце знаходження яких на даний час встановлюється.

З урахуванням викладеного в органу досудового розслідування наявні всі підстави вважати, що без обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 може вжити заходів, які в подальшому унеможливлять відшукання майна яке належить потерпілим.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки розслідування кримінального провадження не завершено, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, свідків які надали органу досудового розслідування беззаперечні показання, що підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Також. враховуючи те що ОСОБА_4 являється учасником злочинної організації може впливати на інших підозрюваних у вказаному кримінальному проваджені.

В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити те, що з урахуванням відомих обставин вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, відсутністю в органу досудового розслідування інформації щодо місця перебування та анкетних даних інших невстановлених осіб, які можуть бути причетними до вчинення даних кримінальних правопорушень, є достатньо підстав вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на вказаних вище потерпілого та свідків, отже заявлений ризик не зменшився.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 на думку органу досудового розслідування, може вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити те, вилучені речові докази та наявна на даний час інформація, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може бути причетний до ряду раніше вчинених кримінальних правопорушень на території Київської області та України, а відтак без застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки має стійку схильність до вчинення злочинів, що свідчить про те, що заявлений ризик існує.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, буде переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу є:

1.Вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення.

Сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів дає достатні підстави підозрювати у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_4 .

2.Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років позбавлення полі та у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.

3.Даних щодо неможливості утримання підозрюваного через вік чи стан здоров`я в умовах позбавлення волі (СІЗО, ІТТ) немає.

4.Наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання.

ОСОБА_4 працює власником підприємства (зі слів).

5.Репутацію підозрюваного.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо.

6.Наявність судимостей у підозрюваного.

ОСОБА_4 раніше не судимий.

До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим і не зможе стримати останнього від учинення ним нових злочинів та переховування від органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, про те з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.

Також, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , розуміючи, що за вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, буде уникати відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватися до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

На підставі викладеного, з метою забезпечення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення кримінальних правопорушень

ОСОБА_4 , тяжкість інкримінованих йому злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років та покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

У судовому засіданні прокурор підтримує клопотання та просить його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри. Крім того, прокурор обґрунтовуючи наявність ризиків за ст.177 КПК України, вважає, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що стосується інших епізодів заволодіння чужим майном; може впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор повідомляє, що клопотання про надання дозволу на обшук за всіма проведеними обшуками 01.12.2019 року за ст.303 КПК України направлені до суду 02.12.2019 року.

Адвокат та підозрюваний заперечуютьє застосування до нього саме такого запобіжного заходу та просить застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт у нічний час доби.

01.12.2019 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.

02.12.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289 КК України, тобто в участі у злочинній організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину та у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.

Згідно ст.186 цього Кодексу клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею невідкладно, але не пізніше 72 годин з моменту фактичного затримання підозрюваного або з моменту надходження до суду клопотання, якщо той перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_16 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою є доведенним в судовому засіданні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховую практику Європейського суду з прав людини, що стосується стандарту доказування обгрунтованості підозри (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р.), яка визнається обгрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обираючи такий запобіжний захід, враховую наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується наданими доказами, та вважаю їх належними та допустимими. Зокрема: протоколами допитів свідків, протоколами огляду, протоколами пред`явлення для впізнання, що додані до клопотання, що може бути сприйнято судом як така інформація, яка є переконливою в тому, що ОСОБА_4 , міг вчиняти правопорушення у тому числі і перебуваючи під дією запобіжного заходу. Враховую наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що стосується інших епізодів заволодіння чужим майном; може впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того вважаю, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Обираючи саме такий запобіжний захід, зважаю на: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; зважаю на сталі сімейні зв`язки; зважаю на наявність зареєстрованого місця проживання; зважаю на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0004238, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України- задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим триманням його в ДУ Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає 60 днів та закінчується 29.01.2020 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі чотириста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 802 800,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний розрахунковий рахунок 2089 отримувач: ТУДСАУ у м. Києві; код ЄРПОУ 26268059, МФО: 820172; банк Державна казначейська служба України м. Київ при здійсненні платежу до 12.01.2020 року або на Рахунок у форматі IBAN р/р НОМЕР_3 після здійснення платежу 12.01.2020 року.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Київській області прокурора та суду;

не відлучатися з місця проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1