ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/3147/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/818/1459/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001095 від 26.07.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Накладено арешт на виявлені та вилучені під час проведення оглядів місця події 26.07.2019, проведених поблизу мисливського господарства «Гремячий ключ», розташованого за адресою: Харківська область Чугуївський район с. В. Бабка.
Відмовлено в задоволенні клопотання про арешт - автомобіля DAF 95 XF, д.н.з. НОМЕР_1 ; причеп, д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіля ЗИЛ 131Н, д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіля ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_4 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 серії НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 ; копію лісорубного квитка №48 від 18.06.2019; товаротранспортну накладну серії ХРА №147124 від 25.07.2019; товаротранспортну накладну серії ХРА №147125 від 25.07.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 ; товарно-транспортну накладну серії ХРА №007104 від 24.07.2019.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 05 серпня 2019 року до Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обгрунтування клопотання зазначив, що слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001095 від 26.07.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Задовольняючи частково клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що деревина є речовим доказом та має значення для забезпечення кримінального провадження.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на все тимчасово вилучене майно.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.
В клопотанні про арешт майна (а.с. 2-8) слідчим вказано, що виникла необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Між тим, клопотання слідчого містить суттєві протиріччя.

Ч 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Також слідчим в клопотанні процитовано низку статей КПК України, однак не наведені відповідні мотиви та мета арешту, а також клопотання не містить наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того слідчим в якості правової підстави в обґрунтування необхідності арешту майна процитовано неіснуючу стару редакцію ч.2 ст.170 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчого про арешт майна, вилучене майно вдіповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тоді як необхідно зазначати та доводити, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Таким чином клопотання слідчого не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України.
Крім того, слідчий просив накласти арешт автомобіль ЗИЛ 131Н, д.н.з. НОМЕР_10 та передати його на відповідальне зберігання фактичному користувачу ОСОБА_11 .
Між тим, згідно до вимог п. 1 ч. 6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, виникає питання чому тоді автомобіль який має значення для доказової бази повинен бути переданий фактичному користувачу.
В клопотанні не обґрунтовано чому ж необхідно передати саме цей автомобіль на відповідальне зберігання.
В клопотанні не обґрунтовано чому в порушення вимог ст. 100 КПК України та постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року, автомобіль DAF 95 XF, д.н.з. НОМЕР_1 ; причеп, д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіля ЗИЛ 131Н, д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобль ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_4 слід зберігати не на спеціалізованому майданчику МВС, а на території ДП «Чугуївський авіаремонтний завод».
Слідчий суддя в супереч вимогам ч.2 ст.171 та ч.3 ст.172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам законодавства, а тому апеляційний суд не може погодитися з рішенням про необхідність навіть часткового задоволення клопотання у тому вигляді, в якому воно надано до слідчого суцдді та позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч.1 ст.170 КПК України та ставить під сумнів можливість забезпечення збереження та схоронності цього майна до належного вирішення його долі в подальшому у визначеному ст. 100 КПК України порядку.
За наведених не усунутих протиріч між клопотанням та матеріалами доданими в його обґрунтування ухвала слідчого судді є передчасною.
Данні недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Наявний стан речей на переконання судової колегії є неприйнятним.
Приймаючи рішення про необхідність задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п.1,3 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України і що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути його прокурору для усунення недоліків встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2019 року щодо часткового задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0001095 скасувати.
Винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0001095 повернути прокурору надавши йому строк в 72 години з моменту отримання копії дійсної ухвали для усунення недоліків та приведення клопотання до відповідності з вимогами ст. 171 КПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді