ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 серпня 2019 року у кримінальному провадженні №0000804 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, учня Чернівецької ЗОШ №27, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і йому призначено покарання у виді 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з дворічним іспитовим строком та покладено на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишено у виді домашнього арешту.

Стягнуто з ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 628.04 грн.
Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 13.04.2019 р. приблизно о 01 год., ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №5 по вул. Ентузіастів в м. Чернівці, підійшов до
ЄУНСС 727/6087/19 провадження №11кп/822/454/19 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9
ОСОБА_10 та застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс останньому удар в обличчя і заволодів його грошовими коштами в сумі 1000 грн. та мобільним телефоном марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 6A» з сім-картами мобільних операторів «ВФ України» та «Тримоб», чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на суму 2890 гривень.
На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також виключити із вироку обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому захисник посилався на те, що суд встановивши декілька обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , не визнав їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Вказані у вироку обставини, на думку апелянта, дають підстави суду для застосування вимог ст. 69 КК України, оскільки призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому не відповідає тяжкості вчиненого злочину і за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.
Також апелянт вказував, що судом не вірно врахована обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки така обставина не була встановлена під час досудового розслідування, що підтверджується обвинувальним актом.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційні вимоги, посилаючись на обставини, що наведені в скарзі, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку, підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється апелянтом.
Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції проводився згідно з вимогами ч.3 ст.349 КПК України.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.
Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання за ст. 186 ч.2 КК України, колегія суддів вважає, що воно призначено обвинуваченому без достатнього урахування всіх пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, обставин справи, вартості викраденого, даних про особу винного, а тому є несправедливим внаслідок суворості і його необхідно пом`якшити.
Так, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, має постійне зареєстроване місце проживання, де проживає з матір`ю, вступив до професійного училища, в 2017 році піддавався заходам виховного характеру, висновок органу пробації, а також судом визнано пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставини його каяття, сприяння в розкритті злочину, відшкодування потерпілому завданої шкоди, відсутність претензій у потерпілого, вчинення злочину в неповнолітньому віці. Врахувавши наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що обвинуваченого необхідно звільнити від призначеного покарання з випробуванням.
Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 в суді першої інстанції повністю визнав свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, є неповнолітньою особою.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме щире каяття та повне відшкодування потерпілому шкоди, сприяння в розкритті злочину, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, думку останнього з приводу призначення покарання обвинуваченому, вчинення злочину в неповнолітньому віці, колегія суддів визнає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією цієї норми.
Що стосується тверджень адвоката про виключення з вироку обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає, що вимоги апелянта в цій частині не підлягають задоволенню.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 Постанови ПВС України №7 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
З показів обвинуваченого ОСОБА_7 , даних ним в судовому засіданні, вбачається, що він в квітні 2019 року приблизно о 01- 02 годині гуляв з друзями і, в той день випив 300 350 грамів алкогольного напою, після чого вчинив інкриміновані йому дії.
Цей факт підтвердив і потерпілий в судовому засіданні, який пояснив, що він з дружиною знаходився в компанії своїх друзів, серед яких був і ОСОБА_7 . Всі спочатку відпочивали, вживали спиртні напої.
Те, що в обвинувальному акті не вказана обставина що обтяжує покарання ОСОБА_7 вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, не може бути підставою для виключення її з вироку суду, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що перед вчиненням злочину ОСОБА_7 вживав алкогольні напої. А тому вимоги апелянта в цій частині є необґрунтовані і не підлягають задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Призначити ОСОБА_7 за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України покарання у виді 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_11

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3
Копія. Згідно з оригіналом: суддя