КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/6007/2019 . Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 жовтня 2019 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 жовтня 2019 року, задоволено частково клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , що належать на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, та про накладення арешту на житловий будинок (об`єкт нерухомості), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 , що належить на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №0000282 від 08.02.2019 на житловий будинок (об`єкт нерухомості), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 , що належить на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.
У решті заявлених вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою накласти арешт, до скасування у передбаченому КПК України порядку, на житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , які належать на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді в частині відмови у задоволенні заявлених вимог є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею під час розгляду справи не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, належної оцінки їм не надано. Зокрема, не враховано те, що 17.10.2018 ОСОБА_8 зареєстровано право власності на житлові будинки за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 в на підставі рішення Ірпінської міської ради №8793-712-VІІ від 01.10.2018, яке згідно інформації міської ради не приймалось, та декларацій про готовність об`єкта до експлуатації за іншими адресами, які не відповідають дійсності і не стосуються будівництва за адресою: АДРЕСА_7 .
Крім того апелянт зазначає, що в ході судового розгляду подане клопотання прокурором було підтримано частково, а саме, щодо накладення арешту на житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , що належать на праві власності ОСОБА_8 , оскільки станом на час розгляду справи житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 були відчужені та ОСОБА_8 на праві власності не належали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, в провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000282 від 08.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР № 0000282 від 08.02.2019 встановлено, що 07.02.2019 до Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшла ухвала слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 05.02.2019 справа 367/807/19, якою зобов`язано компетентну службову особу Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, яке зазначене у заяві ОСОБА_9 від 29.01.19 № 1893 ЖЄО 2649.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2019 до Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_9 з приводу того, що ОСОБА_8 заволодів її майном, шляхом обману при укладенні договору про право користування чужою земельною ділянкою для забудови від 06.10.2017, не передав згідно договору житлове приміщення ОСОБА_9 , внаслідок чого останній завдано матеріального збитку.
Допитана потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що вона являється власником земельної ділянки кадастровий номер :01:174:7387 за адресою: АДРЕСА_7 . В подальшому, 06.10.2017 вона уклала із ОСОБА_8 договір про право користування чужою земельною ділянкою для забудови вказаної земельної ділянки.
Згідно умов вказаного договору ОСОБА_8 у строк до 01.09.2018 зобов`язаний був збудувати будівлю (споруду) на земельній ділянці та частину якої передати ОСОБА_9 .
Однак, станом на сьогодні ОСОБА_8 будинок збудовано, при цьому, будь-якої житлової площі на вказаній земельній ділянці потерпілій на виконання умов договору не передано.
Крім того, встановлено, що 17.10.2018 ОСОБА_8 зареєстровано право власності на житлові будинки за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_7 в/4, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 в на підставі рішення Ірпінської міської ради № 8793-712-VII від 01.10.2018 та декларацій про готовність об`єкта до експлуатації.
Однак встановлено, що рішення Ірпінської міської ради № 8793-712-VII від 01.10.2018 Ірпінською міською радою не приймалося, а декларації подані для державної реєстрації права власності взагалі за іншими адресами та не відповідають дійсності і не стосуються будівництва за адресою: АДРЕСА_7 .
Згідно показів потерпілої встановлено, що на даний час ОСОБА_8 вживаються заходи до продажу житлових будинків за вказаною адресою, що свідчить про відсутність в подальшому можливості виконання умов договору укладеного із потерпілою.
Документами, що підтверджують право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є рішення Ірпінської міської ради № 8793-712-VII від 01.10.2018, декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС 52 від 21.09.2018.
Документами, що підтверджують право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 є рішення Ірпінської міської ради № 8793-712-VII від 01.10.2018, декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС 12 від 21.09.2018. Документами, що підтверджують право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 є рішення Ірпінської міської ради № 8793-712-VII від 01.10.2018, декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС 68 від 24.09.2018.

Документами, що підтверджують право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 є рішення Ірпінської міської ради № 8793-712-VII від 01.10.2018, декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС 68 від 24.09.2018.
Документами, що підтверджують право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 є рішення Ірпінської міської ради № 8793-712-VII від 01.10.2018, декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС 68 від 24.09.2018.
Документами, що підтверджують право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_6 є рішення Ірпінської міської ради № 8793-712-VII від 01.10.2018, декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС 07 від 08.10.2018.

Документами, що підтверджують право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_7 в є рішення Ірпінської міської ради № 8793-712-VII від 01.10.2018, декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС 81 від 21.10.2018.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні № 0000282 від 08.02.2019 від 04.10.2019 житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , 20в, що належать на праві власності ОСОБА_8 визнано речовими доказами.
04.10.2019 прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням, в якому просив накласти арешт на житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , що належать на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Крім того 09.10.2019, в рамках даного кримінального провадження № 0000282 від 08.02.2019 прокурором також було подано клопотання про накладення арешту на житловий будинок (об`єкт нерухомості), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 , що належить на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження. 09 жовтня 2019 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області зазначенні клопотання об`єднано в одне провадження.

09 жовтня 2019 року в судовому засіданні прокурор клопотання щодо накладення арешту на житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 підтримав частково, просив суд накласти арешт на житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 . Клопотання про накладення арешту на житловий будинок (об`єкт нерухомості), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 в підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
09 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області задоволено частково клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , та належать на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, та про накладення арешту на житловий будинок (об`єкт нерухомості), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 , що належить на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №0000282 від 08.02.2019 на житловий будинок (об`єкт нерухомості), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 , що належать на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

У решті заявлених вимог відмовлено.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Задовольняючи частково дані клопотання прокурора, внесені в межах кримінального провадження №0000282 від 08.02.2019, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотань, прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на майно в межах його доведеності.

Також слідчим суддею, враховано правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна. Слідчим суддя прийшов до вірно висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на житловий будинок (об`єкт нерухомості), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 в підлягає до задоволення у повному обсязі. При цьому, слідчим суддею зроблений вірний висновок, що клопотання про накладення арешту на житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 не підлягає до задоволення по тим підставам, що житлові будинки (об`єкти нерухомості), що знаходяться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 було відчужено. Таким чином, слідчий суддя наклав арешт на житловий будинок (об`єкт нерухомості), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Кошового, 20в. Поскільки згідно умов договору про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), будинок АДРЕСА_7 є предметом договору, а інші будинки (20в/1, 20в/3, 20в/5) не є предметом договору, а тому відповідно арешт щодо них накладатись не може.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено частково клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З урахуванням цього слідчий суддя встановив належну мету, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідну їй правову підставу, передбачену ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на майно.

Окрім цього, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість ухвали є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 жовтня 2019 року, якою задоволено частково клопотання та накладено арешт у кримінальному провадженні №0000282 від 08.02.2019 на житловий будинок (об`єкт нерухомості), що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 , що належить на праві власності ОСОБА_8 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

У решті заявлених вимог відмовлено, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3