Справа № 369/6489/19
Провадження №1-кс/369/2056/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002242 від 10.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002242 від 10.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області розслідується кримінальне № 0002242 від 10.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами та корпоративними правами ТОВ «Градовіт XXI» ().
Допитана в ході досудового розслідування в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила про те, що у лютому 2019 року вона познайомилась з ОСОБА_6 . У них склались дружні відносини та теплі довірчі стосунки. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 періодично зустрічались в м. Одеса та в м. Вишневе Київської області, коли потерпіла у справах їздила до Києва.
ОСОБА_5 було передано статут ТОВ «Градовіт XXI» та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Будь-яких сумнівів щодо дійсності і реальності укладення угоди у ОСОБА_5 на той час не виникло.
В подальшому, під час ознайомлення з наданими ОСОБА_6 документами, ОСОБА_5 стало відомо про те, що відповідно до статутних документів, вона не є ні засновником, ні власником ТОВ «Градовіт XXI», зобов`язання про що було вказано в розписці, а відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є власником лише 74% корпоративних прав вказаного товариства. З метою отримання пояснень з даного приводу, ОСОБА_5 намагалася зв`язатися з ОСОБА_6 , однак остання на телефонні дзвінки не відповідала.
З метою отримання інформації з приводу належності їй корпоративних драв в ТОВ «Градовіт XXI» ОСОБА_5 звернулася до знайомого нотаріуса, від якого дізналась, про наміри невідомого їй чоловіка на ім`я ОСОБА_7 зареєструвати 26% відсотків корпоративних прав ТОВ «Градозіт ХХІ» на своє ім`я.
Така обставина прямо свідчить про те, що накладення арешту майна, а саме корпоративних прав ТОВ «Градовіт XXI» ) є необхідним засобом забезпечення інтересів кримінального провадження та припинення протиправних дій невстановлених осіб.
Враховуючи викладене, просив накласти арешт на корпоративні права щодо ТОВ «Градовіт ХХІ» (), юридична адреса: 01015, м. Київ, Печерський район, вул. Лаврська, 16, при цьому заборонивши засновникам, працівникам, іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам громадської організації (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, розпоряджатися ними будь-яким чином. Заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на корпоративні права щодо ТОВ «Градовіт ХХІ» (), юридична адреса: 01015, м. Київ, Печерський район, вул. Лаврська, 16, у тому числі вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих беніфіціарів), зміною директора, місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи товариства, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ «Градовіт ХХІ» ().
Суд, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Дослідивши письмові матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002242 від 10.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1