КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та, зі слів, без постійного місця проживання, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Продовжено ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, проте в межах двохмісячного строку, тобто до 04.08.2019 року. Зараховано відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 01.08.2019 року по 05.06.2019 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Згідно з вироком суду 31.07.2016 року приблизно о 15.00 годині, перебуваючи поблизу будинку 22 по вул. Саперно-Слобідська в м. Києві, ОСОБА_5 разом з знайомим вживали горілку. Після цього до них підійшов ОСОБА_8 та вони почали спілкуватися. В ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на фоні особистих неприязний відносин виник конфлікт, підчас якого ОСОБА_5 дістав з своєї сумки, яка висіла у нього на плечі, ніж та тримаючи його в руці умисно протиправно наніс ОСОБА_8 декілька ударів в область його грудної клітини та в область стегна. Після цього ОСОБА_8 пробіг в напрямку будинку 24 за вказаною вище адресою, де впав на землю. В подальшому ОСОБА_8 було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 17, де 1.08.2016 року о 16 год. він помер. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 ОСОБА_8 , крім іншого, було спричинено одне колото-різане поранення грудей зліва з колото-різаною раною грудної клітки на передній поверхні та одне колото-різане поранення правого стегна з колото-різаною раною правого стегна на внутрішній поверхні, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя проникнення в плевральну порожнину, ушкодження великої артеріальної судини, крововтрати та шоку) та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року та призначити нове більш м`яке покарання.

При цьому апелянт зазначає, що призначене вироком суду першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки воно хоч і не виходить за межі встановлені відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.
Апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції не були з`ясовані усі обставини, що пом`якшують покарання.
Окрім цього, обвинувачений вказує на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що за час перебування його у слідчому ізоляторі в нього погіршився стан здоров`я, а саме: він практично втратив зір та страждає на серцево-судинне захворювання та інше, не було зроблено запит до санітарно-медичної части слідчого ізолятору щодо стану здоров`я, та не взято до уваги похилий вік обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України в апеляції обвинуваченого не заперечуються.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який має місце реєстрації, проте не має постійного місця проживання, не працює, розлучений, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, - повне визнання вини, обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність претензій з боку потерпілого, позицію сторони обвинувачення, висловлену в дебатах, та призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Призначення особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом можливе при застосуванні вимог ст. 69 КК України, якою передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 суд першої інстанції встановив одну обставину, що пом`якшує покарання щире каяття.
Обставини, на які посилається обвинувачений в апеляції, не можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Отже, у даному провадженні відсутні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а відтак відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_5 вимог та ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у даному провадженні відсутні підстави для пом`якшення обвинуваченому покарання призначеного у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 та пом`якшення покарання, призначеного обвинуваченому цим вироком.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/2378/2019 Категорія КК: ч. 2 ст. 121

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1