справа № 208/6378/19
№ провадження 1-кс/208/2817/19
УХВАЛА
Іменем України

26 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0001807 від 22.09.2019 року, за ч.1 ст.259 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, в якому зазначив, що 22.09.2019 р., о 16:53 год., до ЧЧ Кам`янського ПВ ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що за адресою: Заводський район, м. Кам`янське (Дніпродзержинськ), по пр.Свободи, 57А, приміщення торгівельного центру - заміновано.

В ході проведення досудового розслідування, у затриманої особи, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено мобільний телефон «Nokia 230», чорного кольору, IMEI- 1: НОМЕР_1 ; IMEI- 2: НОМЕР_2 , з сім-картками № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 .

Даний предмет має суттєве значення по кримінальному провадженню, як речовий доказ.

22.09.2019 р., відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР №0001807, за ч.1 ст.259 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання, слідчий зазначив, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовими доказами з підстав, наведених вище, та мають доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, кваліфікації кримінального правопорушення та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно вище наведеного майна є запобігання можливості його знищення, пошкодження, псування, відчуження, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути використано при проведенні слідчих дій, а саме огляду, експертних досліджень, процесуальних дій.

В судове засідання особа, яка подала клопотання, не з`явилась, подав заяву про розгляд даного клопотання без її участі, підтримав арешт майна яке було вилучено під час проведення особистого огляду в ході затримання підозрюваної особи.
Враховуючи вимоги ст.ст. 7, 22, 26 КПК України, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд даного клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

23.09.2019 року слідчим здійснені дії в порядку ст. 208 КПК України, щодо особи ОСОБА_5 , під час обшуку якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Nokia 230 IMEI-1 НОМЕР_1 : IMEI-2 НОМЕР_2 , чорного кольору з двома сім-картами № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_4 .
Постановою слідчого від 23 вересня 2019 року вилучені речі визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Також ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що в разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно, є тимчасово вилученим майном та з урахуванням наведених слідчим підстав, на нього може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.
Враховуючи, що клопотання слідчого є обґрунтованим, та відповідає вимогам КПК України, відповідає правовим підставам для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись п. 7 ч. 2 ст. 131, ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0001807 від 22.09.2019 року, за ч.1 ст.259 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт на речові докази, а саме на:

- мобільний телефон «Nokia 230» чорного кольору, IMEI- 1: НОМЕР_1 ; IMEI- 2: НОМЕР_2 , з сім-картками № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 , який був вилучений під час проведення особистого огляду в ході затримання підозрюваної особи, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до скасування арешту, у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1