Справа № 471/567/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження№0000182 від 18.06.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Миколаївка Братського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.04.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., штраф сплатив 27.05.2019.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за крадіжку, 15.06.2019 року близько 22 години, маючи умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_5 та проник на територію подвір`я за зазначеною адресою через незачинену хвіртку. Реалізуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 через незачинені двері проник до господарського приміщення вказаного домоволодіння, де помітив на підлозі бензопилу «Світязь», належну ОСОБА_6 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, викрав бензопилу «Світязь», належну ОСОБА_6 , бувшу у використанні, ринкова вартість якої (без урахування суми податку на додану вартість) становить 1483 грн. 33 коп., спричинивши останньому матеріальну шкоду на зазначену суму. З викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, дав показання, підтвердив викладені вище обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кількістю і вартістю викраденого майна, виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, зазначив, що щиро розкаявся у вчиненому, повернув потерпілому бензопилу, аналогічну викраденій.

Так, ОСОБА_4 пояснив, що прибув до домоволодіння в смт. Братське, належного ОСОБА_5 , чоловікові його сестри, влітку 2019 року у вечірній час з метою повернути свої вулики, які за рік до цієї події ОСОБА_5 взяв нього у користування та не повернув. Він кликав господаря та стукав у двері, так як ніхто не вийшов, то через незачинену хвіртку він зайшов у двір, де в сараї побачив бензопилу та вирішив її викрасти, з огляду на неповернення йому ОСОБА_5 вуликів. Через незачинені двері сараю він потрапив у зазначене приміщення, де забрав бензопилу та переніс її до себе додому, де й зберігав до моменту добровільної видачі працівникам поліції. В подальшому виявилось, що викрадена ним бензопила належить не ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 .

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 вважав за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами справи, встановленими органами досудового розслідування.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, після роз`яснення наслідків визнання недоцільним дослідження доказів у вигляді втрати права оскаржити фактичні обставини справи, в тому числі й кваліфікацію злочину, в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за вчинення злочину проти власності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, виховує двох неповнолітніх дітей, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті є сприятливою та обвинувачений має належні соціальні зв`язки. Також суд враховує спосіб життя обвинуваченого, те що він не працює, має тимчасові заробітки, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Суд приймає до відома висновок викладений в досудовій доповіді Братського РС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, низький ризик його небезпеки для суспільства та для окремих осіб, високий ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві, відшкодування завданої злочином шкоди та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішені в порядку, визначеному ст..124 КПК України.

Доля речових доказів у кримінальному проваджені вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні бензопилу «Світязь», що зберігається у Братському ВП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_6 як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1