КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3008/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього (власника майна) ОСОБА_7 громадянина ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього (власника майна) ОСОБА_9 громадянина ОСОБА_10 ,

представника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_12 , з внесеними останнім до неї доповненнями, в інтересах власника майна ОСОБА_7 та апеляційну скаргу представника ОСОБА_11 в інтересах власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_13 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_6 , і накладено арешт на:

- мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 03 квітня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, у вигляді заборон користування та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним вище майном;

- мобільний телефон марки «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , виявлений та вилучений під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного 03 квітня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, у вигляді заборон користування та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним вище майном.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представники ОСОБА_12 та ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_12 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , який був виявлений і вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною ним користуватися та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого у вищевказаній частині. Зокрема, апелянт вказує, що, в порушення п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, старшим слідчим у клопотанні про арешт майна не зазначено чітко сформульованої мети необхідності накладення арешту на телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», як то визначено положеннями, передбаченими ч. 2 ст. 170 КПК України. Також представник звертає увагу, що вказане у клопотанні майно не було визнано органом досудового розслідування у встановленому порядку речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто в матеріалах провадження відсутня відповідна постанова про визнання його речовим доказом, а тому, як запевняє автор апеляції, в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на майно з метою забезпечення його збереження в якості речового доказу, виходячи з того, що при цьому нівелюється мета накладення на арешту на майно, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК Україна.

Крім того, апелянт зазначає, що у клопотанні старшого слідчого, в порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, не тільки не зазначено документів, які підтверджують право власності на телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», що належить арештувати, а і взагалі не з`ясовано, кому конкретно цей телефон належить, а також не приведено конкретних фактів та доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження цим телефоном, беручи до уваги, що за місцем вилучення телефону зареєстровано три особи.

Далі в апеляційній скарзі представник стверджує, що в матеріалах, які додані до клопотання про арешт майна, немає жодних відомостей та доказів, які б, у розумінні ч. 3 ст. 170 КПК України, були достатніми для підстав вважати, що телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», може бути використаний як речовий доказ та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. При цьому автор апеляції зазначає, що в матеріалах провадження не міститься доказів перебування ОСОБА_7 у ТРЦ «Городок» у групі (разом) з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які, на думку органу досудового розслідування, причетні до вчинення кримінального правопорушення.

29 травня 2019 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_12 надійшли доповнення до його апеляційної скарги, в яких останній запевняє, що слідчим суддею, в порушення вимог ч. 1 ст. 170, ч. 2 ст. 171 КПК України, були взяті до уваги документи, які не містять жодної інформації, яка б давала хоч якісь підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідної та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно. Також апелянт стверджує, що в матеріалах провадження не має жодних документів та матеріалів, які б свідчили, що телефон «Хіаоmі» може бути використаний як речовий доказ і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_11 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_9 , просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною ним користуватися та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, апелянт вважає, що телефон марки «iPhone» не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на нього не може бути накладено арешт з метою забезпечення його збереження в якості речового доказу, як то передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. На думку автора апеляції, слідчий суддя постановив оскаржувану ухвалу на підставі нічим не підтверджених припущень, наведених у клопотанні старшого слідчого, а не на підставі обставин, які були б підтверджені доказами. Також представник стверджує, що старшим слідчим у клопотанні, прокурором в судовому засіданні та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінено розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення законних представників ОСОБА_8 і ОСОБА_10 та представника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_12 , з внесеними останнім до неї доповненнями, в інтересах власника майна ОСОБА_7 та апеляційна скарга представника ОСОБА_11 в інтересах власника майна ОСОБА_9 підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, тобто за фактом поширення невстановленими особами нацистської символіки шляхом несанкціонованого втручання до серверу електронних сходинок у приміщенні ТЦ «Городок» за адресою: міста Київ, проспект Степана Бандери, 23.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 можуть бути причетні до поширення нацистської символіки, здійсненого шляхом несанкціонованого втручання 16 лютого 2019 року до серверу електронних сходинок, що знаходяться у приміщенні ТЦ «Городок» за адресою: місто Київ, проспект Степана Бандери, 23. Вказані обставини вбачаються з наданих до клопотання документів, у тому числі протоколів огляду місця події, протоколу огляду інформації з мережі Інтернет, протоколів допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , фінансових документів магазину «Комфі», протоколу тимчасового доступу до речей і документів, письмової інформації Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України на виконання доручення прокурора.

Як вбачається з протоколу обшуку від 03 квітня 2019 року, у житлі за місцем проживання ОСОБА_9 квартирі АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено, крім інших речей, мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 .

З іншого протоколу обшуку від 03 квітня 2019 року вбачається, що у житлі за місцем проживання ОСОБА_7 у кімнаті АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 .

04 квітня 2019 року старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_13 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 03 квітня 2019 року, а також на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на мобільний телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 .

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вищевказаних мобільних телефонів в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

24 квітня 2019 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва вказане клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001253, про накладення арешту на майно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , а також на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на мобільний телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_13 , законних представників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , представників ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та, дослідивши матеріали, які були додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , і на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на мобільний телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , з огляду на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК Україна.

Зтаким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, та слідчий суддя не дотрималися.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_13 , звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що майно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , і майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на мобільний телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , є предметом кримінального правопорушення, може містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення і осіб, які його вчинили або причетні до вказаного правопорушення, а також може зберігати дзвінки та смс-повідомлення щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-1 КК України, тобто зазначене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу, та мотиви, з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення того, якому із критеріїв, передбачених ст. 98 КПК України, відповідає майно та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно з положеннями ст. 171 КПК України, наведені слідчим у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, слідчий або прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом з огляду на положення ст. 98 КПК України, однак в даному випадку таких дій вчинено не було з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.

Розглядаючи клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_13 , слідчий суддя на відсутність постанови про визнання майна речовим доказом уваги не звернув, а тому безпідставно наклав арешт на майно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , і на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на мобільний телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки вищенаведене майно не визнано таким органом досудового розслідування. Це, в свою чергу, нівелює мету накладення арешту на майно забезпечення збереження речових доказів, так як неможливо забезпечити збереження того, чого реально у кримінальному провадженні не існує.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України старший слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника ОСОБА_12 , з внесеними останнім до неї доповненнями, в інтересах власника майна ОСОБА_7 та апеляційна скарга представника ОСОБА_11 в інтересах власника майна ОСОБА_9 , задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_13 , як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_12 , з внесеними останнім до неї доповненнями, в інтересах власника майна ОСОБА_7 та апеляційну скаргу представника ОСОБА_11 в інтересах власника майна ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_13 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_6 , і накладено арешт на:

- мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 03 квітня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, у вигляді заборон користування та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним вище майном;

- мобільний телефон марки «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , виявлений та вилучений під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного 03 квітня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, у вигляді заборон користування та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним вище майном, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_13 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone», моделі «6S Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , виявлений та вилучений під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 03 квітня 2019 року, а також на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на мобільний телефон марки «Хіаоmі», модель «Мі А1», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , виявлений та вилучений 03 квітня 2019 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4