Справа № 450/1009/19 Провадження № 1-кп/450/275/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 29.08.2018 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мервичі Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , такого, що не працює, зареєстрованого та такого що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 29.08.2018 року приблизно 0 02.00 год., біля ресторану «Соняхи» в с.Лапаївка Пустомитівського району Львівської області, будучи пасажиром автмобіля марки Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_1 , який був зупинений поліцейськими інспекторами взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 2 УПП у Львівської області ДПП лейтенантами поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час здійснення ними спостереження за дорожнім рухом, у зв`язку із несправністю правої фари, яка працювала в режимі ближнього світла, на законну вимогу ОСОБА_7 пред`явити відповідні документи, спрямовану до водія вказаного автомобіля, останній з чітко вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, вибіг з автомобіля та почав стукати рукою по фарі, щоб та запрацювала, пояснюючи, що даний автомобіль належить йому, проте за кермом інший водій, оскільки він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після цього затіяв конфлікт з працівниками поліції через незаконну, на його думку, зупинку транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення на воді автомобіля. Так, на законні вимоги інспекторів поліції заспокоїтись та дочекатись завершення процедури складання відповідного протоколу, ОСОБА_4 почав чинити фізичний опір, який проявлявся у розмахуванні руками, хапанням за формений одяг працівника поліції ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком руки в задню праву частину голови поліцейського інспектора ОСОБА_7 , який перебував у форменному одязі, під час несення служби, відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», після чого вхопив поліцейського лівою рукою за праву руку вище ліктьового суглобу та сильно здавив його руку, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у виді: забою та синців правого плеча, що відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості та забою головного мозку легкого ступеню, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови справа, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

В зв`язку з вищенаведеним, на підставі ст.ст.44-45 Закону України «Про національну поліцію», задля припинення протиправних дій та забезпечення особистої безпеки, ОСОБА_7 було прийнято рішення застосувати до ОСОБА_4 фізичну силу та спеціальний засіб кайданки.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив ряд злочинів, а саме: опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України та умисне заподіяння працівникові правохоронного органу легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Сторони кримінального провадження ініціювали укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , якій надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні 0001560, внесеного до ЄРДР 29.08.2018 року, та ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_10 , яка була укладена та підписана 15.04.2019 року. Дана угода про визнання винуватості була скерована до суду 26.03.2019 разом з матеріалами обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001560, внесеного до ЄРДР 29.08.2018 року.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 КК та ч.2 ст.345 КК в обсязі згідно повідомленої йому 22.02.2019 року підозри.

Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК у виді 1(одного) року обмеження волі та за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони погоджуються на призначення остаточного покарання ОСОБА_4 за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.342 КК та ч.2 ст.345 КК у виді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, якщо ОСОБА_4 протягом визначеного строку не вчинить нового злочину.
Згідно з ч.І ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.342 КК та ч.2 ст.345 КК і така кваліфікація є вірною. Відповідно п. 1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди та відсутність будь-якого тиску з метою укладення угоди. Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань немає.

Судом з`ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України, які діяли на час вчинення злочину. При визначенні узгодженого покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню виходячи із вищевказаних мотивів.

На підставі вищенаведеного, проаналізувавши матеріали обвинувального акту та угоду про визнання винуватості, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, обставини вчинення злочину, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе, застосувавши за ч.2 ст.342 КК покарання виді 1(одного) року обмеження волі та за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі

Згідно ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони погоджуються на призначення остаточного покарання ОСОБА_4 за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.342 КК та ч.2 ст.345 КК у виді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, якщо ОСОБА_4 протягом визначеного строку не вчинить нового злочину, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , якій надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні 0001560, внесеного до ЄРДР 29.08.2018 року, та ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345, призначивши йому узгоджене покарання:

за ч. 2 ст. 342 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

за ч. 2 ст. 345 КК України 2 (два) роки позбавлення волі

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_4 , за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців за умови не вчинення ним протягом цього строку нового злочину.

У відповідності до вимог п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ у справі, а саме: DVD- диск з відеозаписом з місця події від 29.08.2018 року - залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

СуддяОСОБА_1