ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000247 від 08.12.2014 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Архангелівка Барвінківського району Харківської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , неодруженого, дітей не має, офіційно непрацюючого, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст. 407 ч. 3 КК України

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2014 солдата ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 22.07.2014 № 607/2014 та в подальшому направлено для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 12.09.2014 наказом командира військової частини № НОМЕР_2 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини і призначено на посаду гранатометника аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

23 листопада 2014 о 8 годині солдат ОСОБА_5 , в порушення ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 та поважних причин, маючи об`єктивні можливості для прибуття у встановлений час, своєчасно до місця проходження військової служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не з`явився, обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд до 18 листопада 2016 року, тобто солдат ОСОБА_5 не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що він отримавши відпустку після повернення з зони АТО до військової частини в АДРЕСА_2 , не повернувся на службу, був за місцем проживання, повернувся самостійно. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати, так як зрозумів неправильність своїх дій. Просить застосувати Закон України про амністію, так як є учасником АТО.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, обмежившись допитом обвинуваченого, роз`яснивши учасникам провадження позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 349 КПК України.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані в ст. 65 КК України.

Обвинувачений вчинив тяжкий злочин відповідно до вимог ст. 12 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, явка з каяттям.

Визначаючи покарання суд враховує також, що обвинувачений має постійне місце проживання, розкаявся у вчиненому.

Суд застосовує до обвинуваченого вимоги ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки він є учасником бойових дій, приймав участь в АТО, що підтверджується відповідною довідкою військової частини, вперше вчинив кримінальне правопорушення.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 407 ч. 3 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 2 абз. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1