ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/6819/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 про встановлення строків досудового розслідування

ВСТАНОВИВ:
09 жовтня 2019 року адвокат ОСОБА_3 , діючи від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ», звернувся до суду з клопотанням про встановлення строків досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що СУ ФР ГУ ДПС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000071 від 10.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено в ЄРДР за підставі акту ГУ ДФС у м. Києві від 10.01.2017 року №4/26-15-14-02-04/37787823 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ» (код 37787823) з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.09.2016 року. На підставі вказаного акту були прийняті податкові повідомлення-рішення, які скасовані в повному обсязі рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.06.2019 року по справі № 826/5783/17 за позовом ТОВ «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ» до ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень рішень. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.06.2019 року набуло законної сили згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019 року по справі № 826/5783/17.

Також заявник вказує, що слідчий СУ ФР ГУ ДПС у м. Києві, розслідуючи кримінальне провадження № 0000071 від 10.04.2017 р., порушує розумні строки для його розслідування, кримінальне провадження розслідується неефективно. Окрім іншого, органом досудового розслідування грубо порушуються положення чинного законодавства. Так, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває з 10.04.2017 року, тобто, вже більше 30 місяців. Також в межах кримінального провадження було накладено незаконно арешт на майно ТОВ «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ», який було ухвалою Дарницького районного суду м. Києва скасовано як необґрунтованій, та потреба в якому не доведена органом досудового розслідування. Експертизи не призначаються і не проводяться, невідомо чи будуть такі процесуальні дії вчинятись взагалі. У кримінальному провадженні відсутні підозрювані, не здійснюються слідчі та процесуальні дії, відсутня негативна поведінка учасників кримінального провадження, кримінальне провадження не є складним або багатоепізодним, розслідується профільним органом, до повноважень якого віднесено розслідування такої категорії можливих порушень.

В клопотанні заявник просить встановити слідчому строк на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 10.04.2017 року, який не може перевищувати одного місяця від дати отримання копії рішення суду.
Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні та наданих поясненнях.

Старший слідчий з особливо важливих справ другого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДПС у м. Києві капітан податкової міліції ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 10.04.2017 року, виконуються вказівки процесуального керівника. Крім того, враховуючи дату реєстрації кримінального провадження, а саме 10.04.2017 року, строки здійснення досудового розслідування на дане кримінальне правопорушення не розповсюджуються, а тому жодних порушень КПК України при здійсненні досудового розслідування немає.
Вислухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 10.01.2017 року ТОВ «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ» отримало від ГУ ДФС у м. Києві акт від 10.01.2017 № 4/26-15-14-02-04/37787823 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ» (код 37787823) з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.09.2016 року.

На підставі вказаного акту перевірки, ГУ ДФС у м. Києві прийняло податкові повідомлення-рішення.

ТОВ «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ» в адміністративному та судовому порядку оскаржило вказані податкові повідомлення-рішення. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.06.2019 року по справі № 826/5783/17 за позовом ТОВ «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ» до ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень рішень, було задоволено позовну заяву та скасовано податкові повідомлення-рішення. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019 року по справі № 826/5783/17, апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві було повернуто скаржнику.

10.04.2017 року, на підставі акту ГУ ДФС у м. Києві від 10.01.2017 р. № 4/26-15-14-02-04/37787823 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ» (код 37787823) з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.09.2016 року, було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071.

Станом на дату розгляду клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 10.04.2017 року здійснюється слідчими СУ ФР ГУ ДПС у м. Києві.

Встановлено, що досудове розслідування триває, підозра нікому не вручалася, експертизи не проводяться.

Слідчим суддею встановлено, що ТОВ «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ» неодноразово зверталось до органів державної влади України, слідчого, прокурора у кримінальному провадженні з метою захисту своїх прав. Проте такий спосіб юридичного захисту не був ефективним, оскільки скарги та клопотання підприємства по суті не були розглянуті.
Статтею 13 Конвенції передбачено право на ефективний засіб юридичного захисту. Так, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Так, у справі «Кудла проти Польщі» (заява No 30210/96), Суд наголосив, що стаття 13 Конвенції гарантує наявність у національній правовій системі засобів правового захисту, що забезпечують на національному рівні захист конвенційних прав і свобод в будь-якій формі.
Таким чином стаття 13 Конвенції вимагає надання внутрішньодержавного засобу правового захисту, що дозволяє розглянути по суті "обґрунтовану скаргу" на порушення Конвенції та надати відповідну компенсацію (див., серед інших джерел, рішення у справі «Кайя проти Туреччини»). Засіб правового захисту, який вимагається за статтею 13 Конвенції, має бути "ефективним" як на практиці, так і на законодавчому рівні.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частино 1 статті 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно пункту 16-1 частини 1 статті 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - це особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

При цьому слідчий суддя також враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 триває загалом з 10.04.2017 року, тобто понад 30 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Так, в обґрунтування тривалості досудового розслідування, слідчий посилався на відсутність, в даному випадку, граничних строків досудового розслідування та великий обсяг матеріалів провадження, однак, не зазначив обставин, які зумовлюють обсяг чи складність здійснення досудового розслідування, враховуючи при цьому обсяг та специфіку процесуальних дій. Також слідчим не наведено обставини, які перешкоджали здійснити необхідні процесуальні дії раніше, а також інші відомості, які б обґрунтовували необхідність здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчим не спростовано доводів заявника адвоката ОСОБА_3 про те, що в даному кримінальному провадженні відсутнє обґрунтування тривалості досудового розслідування, експертизи не проводяться, у кримінальному провадженні відсутні підозрювані, відсутня негативна поведінка учасників кримінального провадження, кримінальне провадження не є складним або багатоепізодним, здійснення досудового розслідування здійснюється органом, до повноважень якого віднесено розслідування безпосередньо такої категорії справ.
Згідно ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, розумність строків, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
У п. 3.2 рішення Конституційного Суду України 30 червня 2009 року у справі №1-17/2009 зазначено, що до повноважень судів загальної юрисдикції відноситься судовий контроль за дотриманням законності в діяльності правоохоронних органів в період проведення дізнання та досудового слідства. Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав та свобод людини і громадянина.
Зазначені доводи безперечно доводять можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора в період досудового провадження до суду без будь-якого винятку.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 1997 року «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», вся діяльність суддів повинна бути підпорядкована захисту прав та свобод людини і громадянина, шляхом розгляду судових справ у повній відповідності з Конституцією та законами України суди зобов`язані забезпечити рівність громадян перед законом і судом.
Згідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Так, у справі «Меріт проти України» (заява N 66561/01) Європейський суд зазначив, що обґрунтування, надане Урядом в оцінці тривалості провадження, не відповідає прецедентній практиці Суду (див. Kudla v. Poland [GC, по. 30210/96, з 124, ECHR 2000-XI). Він нагадує, що у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 параграфа 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення: це може статись як до моменту розгляду справи в суді (див., для прикладу, справу Deweer v. Belgium, judgemnt, p. 22, параграф 42), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (див. рішення у справі "Вемгофф проти Німеччини" від 27 червня 1968 року, Series A N 7, сс. 26-27, параграф 19; рішення у справі "Ноймайстер проти Австрії" від 27 червня 1968 року, Series A N 13, с. 45, параграф 110).
У відповідності до ч. 3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено, що кримінальне провадження можливо є складним, з огляду на обсяг та специфіку процесуальних дій, потребує значного часу для завершення досудового розслідування. Також слідчим не наведено обставини, які перешкоджали здійснити необхідні процесуальні дії раніше.
Отже, слід дійти висновку, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від з 10.04.2017 року не відповідає критеріям розумних строків.
Відповідно до ч. 6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання та встановлення строку на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000071 від 10.04.2017 року.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що строк, зазначений заявником адвокатом ОСОБА_3 є недостатнім для вчинення процесуальних дій, які імовірно необхідно виконати слідчому та прокурором у даному кримінальному провадженні, а відтак клопотання про встановлення строку досудового розслідування підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись стст. 1-35, 113, 114, 116, 219, 303-309 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРА КОНСАЛТ», про встановлення строків досудового розслідування задовольнити частково.
Встановити строк, який не може перевищувати чотири місяці з моменту отримання органом досудового розслідування даної ухвали, для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 10.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5