Провадження №1-кп/523/1161/19
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

03.09.2019 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0002236 від 20 червня 2019 року із звинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, утримуює двох малолітніх дітей, перебуває в соціальній відпустці, не має судимості в силу ст.89 КК України, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в гостях за місцем проживання двоюрідної сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за її діями, здійснила в кожному випадку з окремим умислом наступні крадіжки належних потерпілій ювелірних виробів, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд:

- в денний час доби 15 листопада 2018 року: золотого ланцюжка плетіння «бісмарк», вагою 6,5 г, вартістю 7000 грн; із золотою підвіскою із зображенням знаку зодіаку «Овен», вагою 1,75 г, вартістю 4000 грн; жіночої золотої каблучки, вагою 2,57 г, вартістю 3100 грн; золотої каблучки, вагою 1,66 г, вартістю 1990 грн, а всього прикрас, загальною вартістю 16090 грн;

- в денний час доби 07 січня 2019 року: золотого перстня, вагою 6,98 г, вартістю 8000 грн; золотих сережок, вагою 2,88 г, вартістю 3450 грн, а всього прикрас, загальною вартістю 11450 грн;

- в денний час доби 12 лютого 2019 року золотого ланцюжка, вагою 9,8 г, вартістю 12000 грн.

Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненому визнала в повному обсязі, підтвердила в своїх показаннях сутність пред`явленого їй обвинувачення та пояснила, що не маючи матеріальної можливості придбати необхідні для дітей предмети харчування, одягу та гігієни, вона тричі, в кожному випадку з окремим умислом, в листопаді 2018 року, січні та лютому 2019 року здійснювала таємні крадіжки ювелірних прикрас, під час перебування в гостях в квартирі своєї двоюрідної сестри. При цьому, реалізуючи задумане, вона чекала моментів, коли залишалася в квартирі без потерпілої, здійснюючи догляд за її малолітньою дитиною, брала без дозволу із полиці серванту вище перелічені ювелірні вироби, які в подальшому здавала в ломбард. В даний час про вчинене жалкує, щиро кається, частково добровільно відшкодувала заподіяну шкоду.

Отримавши показання обвинуваченої, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого потерпілою, обвинуваченою та її захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_6 дій, які полягали в тому, що вона, з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в гостях за місцем проживання двоюрідної сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за її діями, здійснила в кожному випадку з окремим умислом наступні крадіжки належних потерпілій ювелірних виробів, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд:

- в денний час доби 15 листопада 2018 року: золотого ланцюжка плетіння «бісмарк», вагою 6,5 г, вартістю 7000 грн; із золотою підвіскою із зображенням знаку зодіаку «Овен», вагою 1,75 г, вартістю 4000 грн; жіночої золотої каблучки, вагою 2,57 г, вартістю 3100 грн; золотої каблучки, вагою 1,66 г, вартістю 1990 грн, а всього прикрас, загальною вартістю 16090 грн;

- в денний час доби 07 січня 2019 року: золотого перстня, вагою 6,98 г, вартістю 8000 грн; золотих сережок, вагою 2,88 г, вартістю 3450 грн, а всього прикрас, загальною вартістю 11450 грн;

- в денний час доби 12 лютого 2019 року золотого ланцюжка, вагою 9,8 г, вартістю 12000 грн.

Зазначені дії суд кваліфікує: в першому епізоді за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); в другому третьому епізодах за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченої про стягнення спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 37000 грн та моральної шкоди в розмірі 100000 грн, який ОСОБА_6 визнала частково.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

В обґрунтування заявлених майнових вимог потерпіла зазначила про невідшкодовану частину вартості викрадених у неї ювелірних прикрас.

Вирішуючи зазначений позов в цій частині суд вважає його доведеним, оскільки саме цю частину позовних вимог визнала обвинувачена.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпіла в позовній заяві та усно в суді зазначила, що виявлення факту крадіжок належних їй ювелірних прикрас призвело до душевних переживань та моральних страждань, оскільки остання фактична втратила переважну більшість матеріальних заощаджень її сім`ї, в якій виховується дитина з інвалідністю. З часом вона продовжує відчувати такі моральні страждання, у неї порушився звичний режим повсякденного життя, втрачена віра в добропорядність родича.

Вирішуючи цю частину позову суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах спричинення шкоди з вини обвинуваченої, позиції останньої, пов`язаної з тривалою відсутністю повного відшкодування заподіяної шкоди, це безумовно, потягло для ОСОБА_4 позбавлення певних елементів благополуччя, а також до психологічних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілої, обставини, при яких була спричинена їй моральна шкода, ступінь вини обвинуваченої, а також враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим частково задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди, в розмірі 35000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями.

При призначенні покарання суд визнає щире каяття та часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди в якості обставин, що пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про відсутність ОСОБА_6 незнятої чи непогашеної судимості, наявність на її утриманні двох малолітніх дітей, висловлені наміри подальшого відшкодування невідшкодованої частини заподіяної матеріальної шкоди, її перебування в соціальній відпустці.

З урахуванням вищевикладеного, а також позиції прокурора та потерпілої, кожен з яких не наполягав на призначенні обвинуваченій суворого покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 37000 (тридцять сім тисяч) грн, а також моральну шкоду в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1