Справа № 675/991/18
Провадження № 1-о/675/2/2019
У Х В А Л А

"18" жовтня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,за участі: прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами,
в с т а н ов и в :
ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року, за яким він засуджений до довічного позбавлення волі, за нововиявленими обставинами. В обґрунтування поданої заяви засуджений зазначив, що вирок постановлений незаконним складом суду, оскільки як стало відомо ОСОБА_6 з офіційної відповіді керівника апарату Хмельницького Апеляційного суду апеляційний суд не володіє інформацією про дату складання присяги головуючою суддею ОСОБА_8 та суддею ОСОБА_9 , котрі виносили вирок, через те, що вказані судді призначались вперше до судів першої інстанції, тому підписані ними бланки з присягою мають знаходитись у місцевих судах. За таких обставин ОСОБА_6 вважає, що судді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювали незаконну діяльність і незаконно займали посади суддів.

В судовому засіданні ОСОБА_6 , його захисник адвокат ОСОБА_7 вимоги поданої заяви підтримали.
Прокурор ОСОБА_5 вважає заяву засудженого такою, що задоволенню не підлягає.
Потерпіла ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.
Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.
Суд, заслухавши засудженого, його захисника, з`ясувавши думку прокурора, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вироку судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року ОСОБА_6 був засуджений за ст. 193 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, за ст. 142 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ст. 93 п. п. а, г, е, і КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 вважаться засудженим до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до ст. 43 КК України (в редакції 1960 року), застосовуючи принцип поглинення невідбутого покарання за вироком Ізяславського райсуду від 17 червня 1999 року покаранням, призначеним за даним вироком, ОСОБА_6 остаточно призначена міра покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Колегії суддів судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 27 листопада 2001 року вищеназваний вирок змінено, дії ОСОБА_6 перекваліфіковані із ст. 193 ч. 1 КК України в редакції 1960 року на ст. 357 ч. 1 КК України в редакції 2001 року і призначено йому покарання за цим законом 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 42 КК України в редакції 1960 року остаточне покарання за сукупністю злочинів призначене довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності; згідно із ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) цим покаранням поглинуте невідбуте покарання за попереднім вироком від 17 червня 1999 року і остаточно йому визначене довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності; у решті цей вирок залишено без змін.

Єдиною нововиявленою обставиною для перегляду вироку судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року ОСОБА_6 зазначає те, що відсутня інформація про складання суддями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , котрі виносили зазначений вирок, присяги.

Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Зміст норми ст. 459 КПК України визначає, що нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: невідомість їх суду з причин, які від нього не залежать; істотність цих обставин для справи; наявність нововиявлених обставин в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість обліку цих обставин під час провадження в справі і постановлення вироку у зв`язку з тим, що вони не відомі суду; відкриття нових обставин тільки після набрання вироком законної сили.
Отже, нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, юридичні факти, що перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні і спростовують через їх невідомість й істотність висновки, які містяться у вироку чи ухвалі, що набрали законної сили, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Перелік вимог до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачений ст. 462 КПК України, містить вимоги до заяви як щодо її форми, так і її змісту. Зокрема, у заяві мають бути зазначені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
При вирішення питання, які судові рішення можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, слід звернутися до загальних принципів, що визначають кримінальний процес.
Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі Рябих проти Росії (заява № 52854/99 від 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема:
«Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка… декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів.
Правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру» (пункти 51-52).
Системне тлумачення глави 34 КПК України у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Відповідно до цього положення, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.
Зі змісту глави 34 КПК України та загальних засад кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження за нововиявленими обставинами являє собою форму перегляду рішень суддів, які набрали законної сили. За своїм змістом ця стадія кримінального процесу виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень у кримінальних провадженнях. Цей вид провадження має резервне значення та використовується лише у випадках, коли вичерпані всі інші допустимі засоби процесуально-правового захисту.
Таким чином, за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті кримінального обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку, коли кримінальне провадження закінчено і рішення стали остаточними.
Виходячи із системного аналізу наведених положень закону, перегляд вироку у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному судочинстві. На відміну від перегляду судового вироку в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття обвинувального вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Разом з тим, як вбачається з досліджених норм закону, обставини неприйняття суддею присяги не відносяться до нововиявлених обставин, які є підставою для перегляду вироку суду.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про правонаступництво» від 12 вересня 1991 року органи державної влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції.

Пунктом 12 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України 1996 року визначено, що судді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені. Судді, повноваження яких закінчилися в день набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження протягом одного року.
Суддю Хмельницького обласного суду, в подальшому Апеляційного суду Хмельницької області, ОСОБА_9 було обрано на посаду судді безстроково Постановою Верховної Ради України від 15 травня 1997 року № 257/97-ВР «Про обрання суддів», звільнено з посади судді Постановою Верховної Ради України від 07 жовтня 2010 року № 2596-VІ «Про звільнення суддів», що підтверджується повідомленням Державної судової адміністрації України № 8-13881/18 від 27 липня 2018 року (а. с. 179 т. 1).
Суддю Хмельницького обласного суду, в подальшому Апеляційного суду Хмельницької області, ОСОБА_8 було обрано на посаду судді безстроково Постановою Верховної Ради України від 02 жовтня 2003 року № 1224- VІ «Про обрання суддів», звільнено з посади судді Постановою Верховної Ради України від 07 жовтня 2010 року № 2596-VІ «Про звільнення суддів», що підтверджується повідомленням Державної судової адміністрації України № 8-13881/18 від 27 липня 2018 року (а. с. 179 т. 1).

Тобто судді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були призначені на посаду судді в установленому законом порядку та мали відповідні повноваження на розгляд справи про обвинувачення ОСОБА_6 в складі судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду 08 травня 2001 року.

Ніяких інших обставин, які існують, однак не були відомі суду на час судового розгляду, засудженим ОСОБА_6 та його захисником суду наведені не були.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_6 судом не встановлено будь-яких обставин, які у розумінні ст. ст. 459, 462 КПК України можна вважати нововиявленими.
За відсутності нововиявлених обставин підстави для задоволення заяви відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 459-467 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя
ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2