Дата документу 16.10.2019 Справа № 334/5489/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5489/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1059/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 жовтня 2019 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

змінено раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 8 грудня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 в межах досудового розслідування, тобто до 02.11.2019 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

27 липня 2019 року приблизно о 23 годині ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 , де між ними виник конфлікт особистого характеру, під час якого у ОСОБА_7 виник прямий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_12 .

Далі, 28 липня 2019 року приблизно о 7 год. 30 хв. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_12 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, скористався тим, що потерпіла ОСОБА_12 спить у кімнаті, зайшов до кімнати із заздалегідь приготовленою металевою каструлею, в якій знаходився окріп, та підійшовши до дивану на якому спала потерпіла, скориставшись її безпорадним станом, діючи умисно, з метою спричинення смерті останньої, перелив їй на життєво важливий орган, а саме на голову та обличчя вказаний окріп, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді опіків другого ступеня голови, обличчя, шиї, тулуба, верхніх кінцівок, опіки ротової порожнини та стравоходу, тим самим виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але з причин, які не залежали від його волі злочин не було закінчено, так як потерпіла прокинулась та почала чинити опір.

Після чого потерпіла ОСОБА_12 , сприймаючи злочинні дії ОСОБА_7 , як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, покинула місце вчинення злочину.

28 липня 2019 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002613 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
2 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 12 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 10 жовтня 2019 року.

1 жовтня 2019 року постановою в.о. керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до 2 листопада 2019 року.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, задовольняючи частково клопотання слідчого, врахував, що вказані слідчим ризики суттєво зменшилися, а застосування домашнього арешту за адресою іншою від тієї, де проживає потерпіла, є гарантією уникнення позапроцесуального спілкування між підозрюваним і потерпілою, застосував у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 8 грудня 2019 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що судом не взяті до уваги обставини, які мають істотне значення, - підозрюваний вже вчиняв активні дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, був оголошений у розшук, не працевлаштований, не має постійного доходу, стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що підозрюваний вчинить спроби переховуватися від слідства та суду, а також незаконно впливати на потерпілу і свідків у кримінальну провадженні.

В судовому засіданні апеляційного суду:

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, послався на те, що підозрюваний раніше вже переховувався, не має роботи та стійких соціальних зв`язків. Разом з тим пояснив, що з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний перешкод для здійснення кримінального провадження не вчиняв.

Представник потерпілої підтримала апеляційну скаргу прокурора, зазначила, що після звільнення з-під варти підозрюваний кожного дня телефонує потерпілій, однак остання на його дзвінки не відповідає.

Захисник заперечив проти задоволення апеляційної скарги. На його думку, 60 днів це достатній строк тримання під вартою. Його підзахисний визнає те, що він скоїв, але не погоджується із кваліфікацією. ОСОБА_7 з моменту звільнення з-під варти постійного знаходиться дома, не ухиляється від слідства.

Підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що прожив із потерпілою вісім років, у скоєному розкаюється, бере участь у слідчих діях, наміру переховуватися не має.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, представника потерпілої, підозрюваного та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Порядок продовження строку тримання визначений ст. 199 КПК України.
Зокрема, відповідно до ч. 3 вказаної норми клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У силу приписів ч. 5 зазначеної статті слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою зазначено про існування певних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Водночас у клопотанні не зазначено і прокурором у судовому засіданні не доведено, що заявлені ризики не зменшилися у такій мірі, що б виправдовувало подальше тримання підозрюваного під вартою, а тому у слідчого судді були відсутні законні підстави для задоволення клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на існування ризику втечі, оскільки підозрюваний вже вчиняв дії для переховування від органів досудового слідства та зараз обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, проте відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (справа «Ноймайстер проти Австрії»); небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин; наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Відсутність у ОСОБА_7 попередніх судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема, із матір`ю, яка переймається його долею та надала йому в користування житло, за яким слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також відомості про те, що підозрюваний з моменту зміни запобіжного заходу не ухиляється від виконання процесуальних обов`язків, тобто досягнута визначена ст. 177 КПК України мета застосування запобіжного заходу, свідчать про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Водночас, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя встановив строк дії запобіжного заходу поза строками досудового розслідування кримінального провадження, що суперечить меті застосування запобіжного заходу як заходу забезпечення кримінального провадження, адже постановою прокурора від 01.10.2019 строк досудового розслідування кримінального провадження продовжений до 02.11.2019.

Зазначений недолік підлягає виправленню апеляційним судом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та постановляючи нову, колегія суддів враховує і доводи представника потерпілої та вважає за необхідним усунути ризик впливу на потерпілу шляхом покладення на підозрюваного ОСОБА_7 додаткового обов`язку, передбаченого п.4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 жовтня 2019 року, якою відносно ОСОБА_7 змінено раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 8 грудня 2019 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 2 листопада 2019 року.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом встановити до 2 листопада 2019 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції України за місцем проживанням підозрюваного.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4