УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 055 52 від 08.06.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 055 52 від 08.06.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 31.05.2019 гр. ОСОБА_4 придбав у гр. ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 242, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

Підставою реєстрації права власності вищевказаної квартири за гр. ОСОБА_5 є договір купівлі-продажу від 15.07.2008 № 2130, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Водночас, згідно з відповіддю Київського державного нотаріального архіву договір купівлі продажу від 15.07.2008 № 2130 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 не посвідчувався.

З огляду на те, що вказаний об`єкт нерухомого майна є предметом кримінально протиправних дій, прокурор просив накласти на нього арешт.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з метою збереження речового доказу.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується факт вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 25.06.2019, квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Матеріалами клопотання доведено, що об`єкт нерухомості, на який ініційоване накладення арешту, незаконно вибув з приватної власності, що обґрунтовує потреби досудового розслідування у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та обмеження прав осіб з метою недопущення його подальшого відчуження та використання.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 055 52 від 08.06.2019 арешт на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1