Справа № 463/7691/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/32/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018р. про повернення скарги,

з участю:

апелянтів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018р повернуто ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 їхню скаргу на бездіяльність т.в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідування у Львівській області ОСОБА_10 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2018 р. скаржники звернулись до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові із повідомленням про вчинення злочину суддею Львівського апеляційного суду ОСОБА_11 та помічником судді апеляційного суду ОСОБА_12 , вважаючи що ними у незаконний спосіб відкрито апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою школи «Світанок» поза межами строку на апеляційне оскарження та без сплати судового збору. У подальшому у зв`язку із невнесенням відомостей згідно поданого повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 26 грудня 2018 р. звернулися зі скаргою на бездіяльність керівника ТУ ДБР у м. Львові до Личаківського районного суду м. Львова.

Своє рішення про повернення скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Бохняка слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пропустили визначений у ч.1 ст.304 КПК України десятиденний строк на оскарження, оскільки такий сплив 09 грудня 2018р., а скаржники не порушували питання про його поновлення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 ,, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі покликаються на порушення слідчим суддею вимог КПК України, вчинення перешкоди у доступі до правосуддя. Зазначають, що висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи, нічим не обґрунтовані. Вважають, що суддя діяла упереджено та у порушення принципу рівності сторін, зайнявши позицію правоохоронного органу, бездіяльність службових осіб якого оскаржується. Наголошують, що оскаржувана ухвала постановлялася без виходу до нарадчої кімнати, у резолютивній частині ухвали неточно викладено назву територіального підрозділу Державного бюро розслідувань, щодо якого подано скаргу про бездіяльність, а матеріали справи не містять оригіналу такої скарги.

З огляду на викладене апелянти вважають оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, а тому, просять поновити їм строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та направити матеріали кримінального провадження для виконання вимог ч.2 ст.56, ст.214 КПК України і обмежити таке виконання встановленим строком.

У подальшому апеляційні вимоги були доповнені апелянтами проханням визнати дії посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові протиправними.

На подану апеляційну скаргу ТУ ДБР у м. Львові надало письмові пояснення, в яких зазначається про те, що при перевірці заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 29 листопада 2018 р. про вчинення суддею апеляційного суду ОСОБА_11 злочину у цивільній справі, яка перебуває у її провадженні, не встановлено ознак суспільно небезпечного діяння, які могли б свідчити про вчинення злочину, а тому викладені у зверненні заявників відомості не підлягали включенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що листом від 30 листопада 2018 р. проінформовано осіб, які звернулись із повідомленням про злочин. У зв`язку з цим ТУ ДБР у м. Львові просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовити.

Згідно ухвали Львівського апеляційного суду від 18 січня 2019 р. справа за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 р. скеровувалась до Верховного Суду для вирішення питання про передачу її на розгляд іншому апеляційному суду у зв`язку із висловленою апелянтами у поданій ними апеляційній скарзі недовіри до судів Львівської області та заявленим проханням передати питання вирішення підсудності справи на розгляд Верховному Суду. Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2019 р. відмовлено у передачі справи до провадження іншого апеляційного суду.

19.06.2019р. ОСОБА_8 подав заяву, у який просить розгляд справи проводити без його участі.

За таких обставин, з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд поданої апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та його представника, які підтримали подану апеляційну скарги та просили таку задоволити, вивчивши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону слідчим суддею при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримані.

Так, 26.12.2018р. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на бездіяльність т.в.о директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.11.2018р.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Вказаний у даній нормі закону процесуальний строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії чи допущення бездіяльності. При оскарженні дії чи бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії. При цьому, згідно даної норми закону лише у випадках коли рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заяву про вчинення кримінального правопорушення подали до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, 29.11.2018р., а отже, з урахуванням наведених норм закону, слідчий суддя вірно встановив, що процесуальний строк на звернення із скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення закінчився 09.12.2018р.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 26.12.2018р. на бездіяльність т.в.о директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, подана із порушенням встановленого законом строку.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подавши скаргу із пропущенням строку на звернення із такою, не заявили клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності т.в.о директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, рішення слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
При цьому, оскаржувана ухвала слідчого судді не позбавляє права ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у доступі до правосуддя, з огляду на положення ч. 7 ст. 304 КПК України, згідно яких повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду у порядку, передбаченому КПК України.
Суд апеляційної інстанції на даний час позбавлений можливості розглядати доводи поданої апеляційної скарги щодо визнання дії посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, протиправними, оскільки розгляд таких скарг віднесений законом до виключної компетенції слідчого судді місцевого суду, а у даному випадку слідчим суддею скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по суті не розглядалась і жодне з передбачених ст. 307 КПК України рішень за результатами розгляду скарги ухвалене не було.

Покликання апелянтів на те, що матеріали справи не містять оригіналу скарги не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на те, що ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було повернуто скаржникам, і у матеріалах справи залишено копію поданою ними скарги.
Істотних порушень, які б перешкоджали слідчому судді повно та всебічно розглянути справу та винести законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення колегією суддів не встановлено.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не містить правових підстав для скасування оскаржуваного ними судового рішення, а тому така колегією суддів визнається необґрунтованою.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4