Справа № 367/895/19
Провадження №1-кс/367/1583/2019
УХВАЛА
Іменем України

17 вересня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:головуючого

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпені клопотання ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні №0000168 від 31.01.19р за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ст..290 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 ,згідно якого зазначено,що у провадженні Ірпінського відділу поліції перебувають матеріали кримінального провадження №0000168 від 31.01.19р.Ухвалою слідчого судді від 15.02.2019р було накладено арешт на автомобіль,який належить заявнику.17.05.2019р та 06.06.2019р по справі було проведено експертизи.Проведення інших експертиз слідчим і прокурором не планується.На даний час автомобіль перебуває на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру,дощу,що негативно впливає на технічний стан автомобіля,сліди корозії погіршують стан автомобіля,акумуляторна батарея вимагає технічного обслуговування.На зберігання автомобіля витрачаються бюджетні кошти,тому вважає в таких умовах неможливе подальше зберігання автомобіля Ірпінським ВП.Крім того,даний автомобіль йому необхідний для забезпечення належного догляду за матір`ю.

Просить відповідно до ст.. 173 ч 4 КПК України з урахуванням положень ст.. 170 КПК України розумності та співмірності ,застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту,щоб це не призвело до звуження його прав та свобод,змінити спосіб арешту майна,а саме передати йому автомобіль на відповідальне зберігання із забороною його відчудження.

ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Слідчий Ірпінського відділу поліції,у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0000168 від 31.01.19р у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлений.
Слідчий суддя,заслухавши заявника, дослідивши докази,додані до клопотання ,оглянувши матеріали кримінального провадження №0000168 від 31.01.19р ,вважає клопотання таким,що не підлягає до задоволення.
У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000168 від 31.01.19р за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ст..290 КК України.
Згідно витягу із ЄРДР вбачається,що до ЧЧ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області 31.01.2019 о 15:05 год. надійшло повідомлення, що за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 1В, працівник сервісного центру повідомив, що до них звернувся гр. ОСОБА_3 для реєстрації автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Passat B6", д.н. НОМЕР_1 , після огляду вказаного автомобіля працівником експертної установи НДЕКЦ, виявлено кустарне вварювання номера кузова.

Також,у судовому засіданні встановлено,що постановою слідчого від 31.01.2019р автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Passat B6", д.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді від 15.02.2019р в рамках зазначеного кримінального провадження накладено арешт на тимчасово вилучене 31.01.2019 року у ході проведення огляду місця події за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 1В, майно, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Passat B6", з номерним знаком НОМЕР_1 та номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , а також ключ від замка запалення двигуна,власником яких є ОСОБА_3 , тимчасово до скасування даного арешту у передбаченому цим Кодексом порядку позбавивши власника даного майна права на користування, розпорядження та його відчудження.

Крім того,у судовому засіданні встановлено,що досудове розслідування у зазначеноу кримінральному провадженні триває.

Відповідно до ст.. 2 КПК України «Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.»
Відповідно до ч 1 ст..28 КПК України «Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.»
Відповідно до ст..94 КПК України «Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.Жоден доказ не має наперед встановленої сили.»
Відповідно до ч 1 ст.. 303 КПК України «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;»
Відповідно до ч 2 ст. 303 КПК України «Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.»
У судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про передачу майна на відповідальне зберігання 16.08.2019р.Доказів тих обставин,що ОСОБА_3 до 16.08.2019р звертався до слідчого із клопотанням про передачу майна йому на відповідальне зберігання слідчому судді не було надано,відповідні клопотання у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Також,згідно клопотання заявник посилається на вимоги ст.. 170,171 КПК України,які передбачають порядок вирішення питання про накладення арешту на майно, а також посилається на ст.. 174 КПК України,яка передбачає порядок скасування арешту майна .
Відповідно до ч 2 ст. 174 КПК України «Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однак,згідно зазначеного клопотання заявник не просить скасувати арешт,який був накладений в рамках зазначеного кримінального провадження на автомобіль,а просить застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту,змінити спосіб арешту майна,а саме передати йому автомобіль на відповідальне зберігання,що не передбачено ст.174 КПК України .
Відповідно до ч 1 ст. 170 КПК України «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.» Тобто даною нормою не передбачено арешт майна шляхом його передачі на відповідальне зберігання, а також відповідно до ст.. 131 КПК України передача на відповідальне зберігання майна не відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження.
При цьому необхідно зверну ти увагу,що ухвала слідчого судді від 15.02.2019р про арешт майна у кримінальному провадженні №0000168 від 31.01.19р не скасована.
Відповідно до ч 1 ст. 100 КПК України «Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.»
Відповідно до ч 6 ст. 100 КПК України «Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:
1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;»
Відповідно до ч 9 ст. 100 КПК України «Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.»
При цьому слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на ті обставини,що статтею 100 КПК України передбачено можливість передачі майна на відповідальне зберігання його власнику,якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Питання щодо передачі майна на відповідальне зберігання у порядку,передбаченому ст.. 100 КПК України вирішується слідчим,у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження.
Враховуючи викладене,а також ті обставини,що нормами КПК не передбачено вирішення слідчим суддею питання щодо передачу майна на відповідальне зберігання власнику майна,а слідчий у зазначеному кримінальному провадженні не висловив свою думку щодо можливості передачі майна на відповідальне зберігання його власнику відповідно до вимог ст.. 100 КПК України,слідчий суддя вважає за необхідне відмовити ОСОБА_3 у даному клопотанні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 98,100,170,174,303-309 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и в :

ОСОБА_3 відмовити у клопотанні про передачу майна на відповідальне зберігання.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає..

Слідчий суддя ОСОБА_1