КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві 04 листопада 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 щодо вручення підозри від 14 серпня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000284 від 16 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2015 року, а тому положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України не поширюються на вказане кримінальне провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Так, ОСОБА_5 зазначає, що 26 жовтня 2018 року в порядку ч. 10 ст. 303 КПК України ним була подана скарга на повідомлення від 14 серпня 2018 року слідчого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000284 від 16 вересня 2015 року про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
Однак, всупереч ч. 2 ст. 306 КПК України, вказана скарга на повідомлення про підозру розглядалась більше 4 місяців. Тим самим слідчим суддею було порушено принцип розумності строків для прийняття процесуальних рішень, встановлений статтями 7 та 28 КПК України.

Разом з тим, автор апеляційної скарги стверджує, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням ст.ст. 276, 277 КПК України, оскільки пред`явлене йому письмове повідомлення про підозру є безпідставним та не містить встановлених законом обов`язкових відомостей. Внаслідок вказаних порушень кримінально-процесуального закону, ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні у встановлений законом спосіб.

Звертає увагу на те, що на момент подання скарги на повідомлення слідчого про підозру і на момент постановлення ухвали слідчого судді пункт 10 ч. 1 ст. 303 КПК України був чинним, тому висновок слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про те, що під дію пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України підпадають справи, відомості про які внесені до ЄРДР починаючи з 16 березня 2018 року, суперечить вимогам ст. 5 КПК України.
Щодо строку на апеляційне оскарження, то автор апеляційної скарги зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали не проголошувався учасникам провадження, а його копію отримав 10 квітня 2019 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних на те причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що судом першої інстанції 19 березня 2019 року на адресу ОСОБА_5 направлено копію прийнятого рішення, яку останній отримав 10 квітня того ж року, у зв`язку з чим колегія суддів в даному конкретному випадку вважає за можливе поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів провадження, 26 жовтня 2018 року підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва зі скаргою про визнання необґрунтованим та скасування повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, в кримінальному провадженні № 0000284. При цьому будь-яких обґрунтованих доводів того, що відомості у згаданому кримінальному провадженні внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань вже після 16 березня 2018 року у скарзі не наведено і таких доказів до неї не долучено.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 про визнання необґрунтованим та скасування у кримінальному провадженні № 0000284 щодо ОСОБА_5 , повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя, вивчивши матеріали, додані до скарги, прийшов до правильного висновку, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2015 року, а тому положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України не поширюються на вказане кримінальне провадження.

Зокрема, згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).
Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України, 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року, була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.
Згідно з п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 § 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.
Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.

З огляду на те, що відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000284 були внесені до 16 березня 2018 року, а ОСОБА_5 лише 14 серпня 2018 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_5 в даному випадку застосовуватися не можуть.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, відмовив у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 про визнання необґрунтованим та скасування у кримінальному провадженні № 0000284 щодо ОСОБА_5 , повідомлення останнього про підозру.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги щодо тривалого розгляду скарги на рішення слідчого, то вони заслуговують на увагу, проте не можуть бути визнанні законною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 щодо вручення підозри від 14 серпня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000284 від 16 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , - без задоволення, поновивши йому строк на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/2644/2019 Категорія ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1