Справа 165/2490/19
Провадження 1-кп/165/284/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження №0000805 від 24 липня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 липня 2019 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21 вересня 2019 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів. Вказує, що ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу, що передбачені п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшилися, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальномі провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо заявленого прокурором клопотання, ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України вважає прокурором надуманими. Заявив клопотання про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт у нічну пору доби, обгрутовуючи тим, що ОСОБА_4 дав визнавальні покази на досудовому розслідуванні, щиро розкаюється, має постійне місце роботи, сім`ю та позитивно характеризується, тобто має міцні соціальні зв`язки в сел. Благодатному м. Нововолинська. Крім того, він та його матір ОСОБА_7 хворіє, стан здоров`я останньої на даний час погіршився, у зв`язку з чим вона потребує стороннього догляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника і заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки щиро розкаюється у вчиненому, на свідків та потерпілу тиску чинити не буде, хворіє, має матір літнього віку, яка теж хворіє та потребує його допомоги.

Предстаник потерпілої ОСОБА_6 підтримала заявлене прокурором клопотання і просила відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Суд не бере до уваги доводи захисту щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби, оскільки вони були взяті до уваги при ухвалені рішення слідчим суддею Нововолинського міського суду Волинської області при обранні такого запобіжного заходу та Волинським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги захисника обвинуваченого на вищевказану ухвалу.

Також суд не бере до уваги копію виписки Волинської обласної клінічної лікарні щодо хвороби обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки вона датована 05 грудня 2013 року, тобто понад п`ять років, а жодних доказів про стан здоров`я обвинуваченого на даний час, стороною захисту надано не було.

Крім того, суд не бере до уваги надану захисником копію виписки з історії хвороби ОСОБА_7 , оскільки суду не надано жодного доказу того, що остання є матір`ю обвинуваченого.

Також суд не бере до уваги доводи захисника про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, оскільки вони, на думку суду, не убезпечують ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Заперечення сторони захисту не доводять зменшення ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які б давали суду правові підстави для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт. Крім того сторона захисту при обгрунтуванні заперечення вдалась до оцінки доказів, що є прерогативою суду при ухваленні остаточного рішення.

Приймаючи рішення, суд також враховує стадію судового розгляду даного кримінального провадження, зокрема те, що розгляд кримінального провадження по суті не розпочався.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 слід відмовити.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд враховує тяжкість покарання у злочині, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , вік, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків останнього та те, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 віднесено до злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи і обвинувачується у вчиненні відносно малолітньої. Крім того, при вирішенні клопотання прокурора суд враховує, що обвинувачений може здійснювати тиск на свідків, малолітню потерпілу, з родиною якої проживає по сусідству і будучи на волі, ОСОБА_4 зможе продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тобто судом встановлено що ризики, передбачені п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що були враховані слідчим суддею при обранні такого виду запобіжного заходу на даний час не зменшилися, а продовжують існувати і прокурором у підготовчому судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання таким ризикам.

Продовжуючи строк тримання під вартою на шістдесят днів, суд враховує наявність суспільного інтересу, який незважаючи на призупцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задоволити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на шістдесят днів.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, приходить до висновку, що відсутні підстави визначення йому застави.

Керуючись ст.177, ст.178, ст.183, ст.193, ст.194, ст.196, ст.197, ст.199, ст.205, ст.309, ст.315 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про заміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби, відмовити.

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити застосування запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 20 вересня 2019 року до 18 листопада 2019 року включно.

Строк дії цієї ухвали встановити до 18 листопада 2019 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1