ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5635/18 Номер провадження 11-сс/814/171/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
перекладача Гаприлян
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження по кримінальному провадженню № 0002739 від 23.08.2018 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 22.02.2019,-
В С Т А Н О В И В :
Цією ухвалою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 про оскарження повідомлення слідчого про підозру від 27.08.2018 у кримінальному провадженні № 0002739.
Скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,3 ст. 189 КК України, складене старшим слідчим СВ Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 27.08.2018 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.08.2018 за № 0002739, погоджене з прокурором ОСОБА_6 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим під час складення повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 189 та ч. 3 ст. 189 КК України, не виконано вимог кримінального процесуального закону в частині наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

У апеляційній скарзі прокурор, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0002739 відмовити.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що на момент повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину та у ході подальшого досудового розслідування, слідчим та прокурором було зібрано належні, допустимі, достовірні та достатні докази для того, щоб вважати, що вказана особа вчинила злочини, які передбачені Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за них.
Крім того, на думку апелянта, слідчий суддя перебрав на себе повноваження суду першої інстанції при ухваленні остаточного рішення у кримінальному провадженні і вирішив питання щодо недостатності доказів для здійснення повідомлення особі про підозру у вказаному кримінальному провадженні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення: прокурора в підтримку своєї апеляційної скарги, підозрюваного та його адвоката, які, посилаючись на законність оскаржуваної ухвали суду заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та кримінального провадження № 0002739, обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку.

Згідно до п.10 ч.1 ст. 303 КК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні СВ Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0002739, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 189 КК України, відомості про яке до ЄРДР були внесені 23.08.2018.

Органами досудового розслідування встановлено, що приблизно 4.04.2016, ОСОБА_8 реалізуючи злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, направленим на вимагання передачі права власності на приміщення, у телефонній розмові, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яку потерпілий ОСОБА_10 сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, пред`явив останньому протиправну вимогу про передачу йому права власності на нежитлове приміщення загальною площею 31,2 кв. розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради серії САС №604603 від 30.03.2009 належить дружині потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , на що отримав категоричну відмову.

Такі дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст. 189 КК України, а саме як умисні дії, які виразилися у вимозі передачі права на майно, з погрозою насильства над потерпілим (вимагання).
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.04.2016 о 17 год. 15 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, будучи об`єднаними єдиною метою, перебуваючи поблизу книжкового ринку по вул. Шевченка, 60 в м. Полтава, реалізуючи злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, направленим на вимагання передачі права власності на приміщення, зустрівши потерпілого ОСОБА_10 , який проходив повз території книжкового ринку, всупереч волі потерпілого, перешкоджаючи його руху, пред`явили протиправну вимогу передати їм право власності на нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,2 кв. м., яке відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради серії САС №604603 від 30.03.2009 належить дружині потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 . Після чого, використовуючи свою чисельну перевагу, залякуючи та подавляючи волю ОСОБА_10 , з метою примусити останнього передати їм право власності на майно, стали погрожувати останньому застосуванням фізичного насильства, яку потерпілий ОСОБА_10 сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. Після висловлювання вимоги про передачу права власності на майно, погроз життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_10 і його відмови виконати вимоги останніх, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, надав вказівку про застосування насильства до потерпілого. В подальшому, один з невстановлених осіб збив ОСОБА_11 з ніг, нанісши удар рукою в область голови, після чого зав`язалась бійка. В ході бійки ОСОБА_12 наніс 4 удари потерпілому: кулаком правої руки в ділянку обличчя зліва та в ділянку обличчя справа, правою ногою у бічну ділянку тулубу зліва, у верхню частину тулубу зліва по передній поверхні (підключичну ділянку зліва).

Від вказаних ударів, на тілі ОСОБА_10 утворилися наступні тілесні ушкодження: контузія правого очного яблука з гематомою повік, ретробульбарною гематомою, субкон`юнктивальним крововиливом, розривом та відшаруванням сітківки; перелом медіальної стінки правої орбіти; закрита черепно-мозкова травма-забій головного мозку легкого ступеню, синець спинки носу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, більш як 21 день та стійкої втрати загальної працездатності менш як третину Синець м`яких тканин по білягрудинній лінії зліва на рівні 2-го міжребір`я кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Синець м`яких тканин між середньою та задньою пахвовими лініями зліва на рівні 10-12 грудних хребців відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Також, за вказівкою ОСОБА_8 двома невстановленим особами в ході бійки було нанесено 14 ударів: правою ногою по тулубу, правим коліном по голові, правою ногою по верхній частині нижніх кінцівок (задній поверхні стегон), лівою ногою по тулубу зліва, у ділянку нижньої частини спини, правою ногою по задній поверхні шиї, та голови, ногою в ділянку лівого плечового суглобу, шиї зліва, ногою (тильною частиною стопи) в обличчя, правою рукою в ділянку голови справа, ногою в обличчя справа двічі, ногою в ділянку правого плеча та ногою по тулубу справа.

Від вказаних ударів, на тілі ОСОБА_10 утворилися наступні тілесні ушкодження: синець по передньо - зовнішній поверхні лівого плечового суглобу кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Синець м`яких тканин між середньою та задньою пахвовими лініями зліва на рівні 10-12 грудних хребців відноситься до легких тілесних ушкоджень. Рана в ділянці кінчика носа оцінюється, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Крововилив у м`які тканини верхньої губи може бути оцінений, як легке тілесне ушкодження. Контузія правого очного яблука з гематомою повік, ретробульбарною гематомою, субкон`юнктивальним крововиливом, розривом та відшаруванням сітківки, перелом медіальної стінки правої орбіти, закрита черепно-мозкова травма-забій головного мозку легкого ступеню, синець спинки носу, відносяться у своїй сукупності до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, більш як 21 день та стійкої втрати загальної працездатності менш як третину. Синець м`яких тканин по передньо-зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча відноситься до легких тілесних ушкоджень. Синець м`яких тканин із садном шкіри на його фоні між лопатковою та задньою пахвовою лініями справа на рівні 8-го грудного хребця можуть бути оцінені лише у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження.
Такі дії ОСОБА_8 кваліфіковані, за ч.3 ст. 189 КК України, а саме, як умисні дії, які виразились у вимозі передачі права на майно, з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.

5.09.2018 у кримінальному провадженні №0002739 від 23.08.2018, ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 189 КК України. Від підпису про отримання повідомлення про підозру підозрюваний ОСОБА_8 за участі захисника ОСОБА_7 , слідчих СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 (Т.1 а.п. не пронумеровані, опис тому відсутній ).

У той же час 5.09.2018 (день оголошення повідомлення про підозру) ОСОБА_8 , як підозрюваний надав показання щодо оголошеної йому підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.3 ст. 189 КК України (Т.1 а.п. не пронумеровані, опис тому відсутній).
Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч.1 ст.277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З урахуванням наведеного, логічним є висновок, що чинний КПК України насамперед вирізняє повідомлення про підозру як окремий письмовий процесуальний документ. При цьому положеннями ст.278 КПК України окремо регулюється процедура вручення особі повідомлення про підозру.

Таким чином, системний аналіз указаних вище положень КПК України вказує на те, що поняття «повідомлення про підозру» розуміється у чинному КПК України, саме як окремий процесуальний документ, а не як дія (процедура, процес), оскільки для цього у чинному КПК законодавцем вжито інший термін «вручення повідомлення про підозру».

При цьому, повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У розумінні положень, що наведені у рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою КК ця особа підлягає відповідальності.

Слідчий суддя повинен перевірити, чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують уже отримані слідчим та прокурором відомості щодо можливої причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є принциповим питанням при розгляді скарги на повідомлення про підозру в частині вирішення питання щодо обґрунтованості самої підозри.

В разі ж того, що повідомлення про підозру було змінено або якщо особі було повідомлено про нову підозру у кримінальному провадженні, перевірці також підлягають правові підстави відповідних процесуальних рішень та докази, які стали приводом для їх прийняття.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обґрунтованість підозри причетності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів на час його повідомлення у підозрі підтверджується доказами, а саме даними: протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 і протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_10 підтвердив, що 04.04.2016 у телефонній розмові з ОСОБА_8 останній вимагав передачу йому нежитлового приміщення належного дружині потерпілого кіоску за адресою: АДРЕСА_1 , після відмови 14.04.2016 йому ОСОБА_10 були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_8 та ще 2 особами; висновку судово-медичної експертизи №894 від 21.06.2016, додаткового висновку судово-медичної експертизи №1785 від 17.11.2016, висновку комісійної судово-медичної експертизи № 70 від 06.04.2017, додаткового висновку комісійної судово-медичної експертизи № 111 від 10-19.07.2017 згідно яких показання потерпілого ОСОБА_10 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень відповідають анатомічній локалізації, давності утворення і не суперечать їх кількості та механізму утворення та дані тілесні ушкодження відносяться до легких та середнього ступеня тяжкості; протоколу допиту як свідка дружини потерпілого - ОСОБА_11 , яка повідомила про виниклий конфлікт щодо належного нежитлового приміщення між її чоловіком та особами кавказької зовнішності, внаслідок якого її чоловіку були спричиненні тілесні ушкодження. Також, ОСОБА_11 підтвердила факт, що вказаний кіоск належить саме їй; протоколів допиту, як свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - орендарів приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , які підтвердили, що ОСОБА_8 в квітні 2016 року висловлював їм вимогу і в їхній присутності потерпілому ОСОБА_10 звільнити дане приміщення; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 , який впізнав особу ОСОБА_8 , а саме, як чоловіка кавказськорї національності, який представився Самвелом «Донецьким» і на початку квітня 2016 року вимагав звільнити приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколів допиту, як свідка ОСОБА_16 та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками останньому, який впізнав ОСОБА_8 на фотокартках, як особу який наносив удари потерпілому ОСОБА_10 ; протоколів допиту, як свідка ОСОБА_17 від 26.04.2016 та від 16.11.2016, який підтвердив, що в п`ятницю 15 квітня 2016 року йому зателефонував ОСОБА_10 , який повідомив, що напередодні 14 квітня 2016 року його побили чоловіки кавказської національності, яких на нього направила ОСОБА_18 через те, що ОСОБА_19 не хоче передати ОСОБА_18 належне їй нежитлове приміщення, яке перебуває у власності його дружини ОСОБА_20 . ОСОБА_10 пояснив, що за тиждень до цього випадку ОСОБА_21 на прізвисько « ОСОБА_22 » через орендарів приміщення, яке належить його дружині передав йому записку із номером його телефону НОМЕР_1 , де записав власноручно « ОСОБА_23 », щоб ОСОБА_19 зателефонував ОСОБА_21 з приводу вирішення питання щодо нежитлового приміщення належного дружині ОСОБА_10 . В подальшому 16.04.2016 він зустрівся із ОСОБА_8 , який пропонував здійснити виїзд до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де вимагав орендарів звільнити приміщення у тижневий термін; протоколу огляду речей з фото таблицями до нього, відповідно до яких потерпілому ОСОБА_10 наносять тілесні ушкодження особи кавказької національності.
З огляду на наведене вище, ОСОБА_8 повідомлено про підозру за наявності достатніх доказів для підозри останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.3 ст. 189 КК України, тобто слідчий виконав вимоги п.3 ч.1 ст.276 КПК України.

Крім того, зазначене повідомлення про підозру містить всі необхідні відомості, у тому числі, прізвище та посаду слідчого який здійснював повідомлення, містить зміст підозри, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , виклад обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , у тому числі зазначення часу, місця їх вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, підпис слідчого який здійснив повідомлення.

Чинним КПК України фактично не передбачено окремої процедури чи повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування щодо судового контролю за процедурою вручення повідомлення про підозру як окремого процесуального документу, однак передбачена можливість оскарження цього документу щодо його змісту, а також щодо належності особи, яка його складає, в контексті положень ст.ст. 276,277 КПК України.

Аналіз оскарженого адвокатом ОСОБА_7 повідомлення ОСОБА_8 про підозру, дає підстави стверджувати, що повідомлення про підозру від 27.08.2018 за своїм змістом та сутністю у повній мірі відповідає вимогам ст.277 КПК України.

Колегія суддів вважає, що повідомлення про підозру від 27.08.2019 у кримінальному провадженні № 0002739 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч. 3 ст. 189 КК України, відповідає вимогам КПК.

Разом з цим, апеляційний суд приходить до висновку про недотримання слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону та необґрунтованість прийнятого рішення про скасування оголошеної підозри ОСОБА_8 , оскільки слідчий суддя фактично не перевірив, в межах своїх повноважень при здійсненні судового контролю у визначених КПК України випадках, відповідність даної підозри вимогам ст.ст.276, 277 КПК України, через це апеляційна скарга прокурора, є обґрунтована.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 22.02.2019 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні № 0002739 від 23.08.2018.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4