ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 621/932/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2133/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 08 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з участю адвоката ОСОБА_10 , яка виступає на захист обвинуваченого ОСОБА_11 , без участі інших учасників, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційними скаргами потерпілих на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 12 04 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12 квітня 2019 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Українка Красноградського району Харківської області, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, не одружений, учень КЗ «Таранівська ЗОШ 1-3 ступенів ім.Героїв-Широнінців Зміївської районної ради Харківської області», не судимий, визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень та йому призначено покарання:

за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75, ст. 104 КК України звільнено неповнолітнього ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, визначено йому іспитовий строк тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Рецюківщина Драбівського району Черкаської області, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не працюючий, не одружений, має двох малолітніх дітей 2010 р.н. та 2017 р.н., із вищою освітою, не судимий,визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень та йому призначено покарання:

за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;
за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням, визначено йому іспитовий строк тривалістю 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_13 в особі неповнолітнього ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_13 в особі неповнолітнього ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 суму матеріальної шкоди у розмірі 610 (шістсот десять) грн.
В іншій частині позову ОСОБА_7 відмовлено.
В задоволенні позову ОСОБА_14 до ОСОБА_13 в особі неповнолітнього ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в особі неповнолітнього ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в особі неповнолітнього ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 суму матеріальної шкоди у розмірі 2 239 (дві тисячі двісті тридцять дев`ять) грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в особі неповнолітнього ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн.
В іншій частині позову ОСОБА_8 відмовлено.
Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в особі неповнолітнього ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення: 1) судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 7371-7382 від 13.04.2018 у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн.; 2) судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 4709 від 12.04.2018 у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн., тобто по 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. з кожного.
Стягнуто з ОСОБА_13 в особі неповнолітнього ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9301 від 18.04.2018 у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що приблизно на початку грудня 2017 року, в нічний час, більш точної дати та часу в ході досудового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_12 , за попередньою змовою в групі з неповнолітнім ОСОБА_11 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , де зайшовши на територію двору через хвіртку, реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що їх злочинні дії ніким помічені не будуть, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом пролому дверей, проникли в приміщення будинку, звідки викрали майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: сковорода алюмінієва діаметром 20 см., в кількості 3 штук, загальною вартістю 225 грн.; утятниця алюмінієва ємкістю 2 літри, вартістю 35 грн.; каструля алюмінієва ємкістю 1 літр, вартістю 30 грн.; каструля алюмінієва ємкістю 2 літри, в кількості 2 штук, загальною вартістю 70 грн.; каструля із нержавіючої сталі ємкістю 8 літрів, вартістю 120 грн.; відро із нержавіючої сталі ємкістю 10 літрів, вартістю 100 грн.; таз алюмінієвий ємкістю 10 літрів, вартістю 130 грн.; таз латуневий ємкістю 5 літрів, вартістю 400 грн.; умивальник навісний з краном із нержавіючої сталі ємкістю 10 літрів, вартістю 175 грн.; бідон алюмінієвий ємкістю 38 літрів, вартістю 400 грн.; труба металева діаметром 60 мм, товщина металу 2 мм, в кількості чотирьох штук по 2,3 метри довжиною кожна, загальною вартістю 624 грн.; м`ясорубка ручна алюмінієва, вартістю 110 грн.
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , покинули територію домоволодіння та розпорядилися ним на свій розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи №7371-7382 від 13.04.2018 року, майнову шкоду на загальну суму 2419 гривень.
Крім того, приблизно в середині грудня 2017 року, в нічний час, більш точної дати та часу в ході досудового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_11 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 , де реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, зайшовши на територію вказаного домоволодіння, проник до приміщення будинку через пошкоджену стіну, звідки викрав майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: Механічний тонометр в комплекті з фонендоскопом, вартістю 65 грн.; стерилізатор медичний з нержавіючої сталі, вартістю 90 грн.; Вилки столові алюмінієві, в кількості 10 штук, вартістю 4 грн. за 1 штуку, на загальну суму 40 грн.; Ложки столові алюмінієві, в кількості 10 штук, вартістю 4 грн. за 1 штуку, на загальну суму 40 грн.; плиту чавунну з опалювальної печі для твердого палива, двоконфорочну, розміром 90x60 см, з двома конфорками в комплекті, вартістю 300 грн.; засувку димохідну опалювальної печі для твердого палива, металеву (алюмінієву), розміром 29x15 см, вартістю 60 грн.; колісники чавунні для опалювальної печі твердим паливом, в кількості 8 штук, довжиною 33 см кожна, вартістю 15 грн. за 1 штуку, на загальну суму 120 грн.
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_11 , покинув територію домоволодіння та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9301 від 18.04.2018 року, майнову шкоду на загальну суму 715 гривень.
Крім того, в ніч на 22.02.2018 року, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_11 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_9 , де реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що їх злочинні дії ніким помічені не будуть, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, перелізши через паркан, проникли на територію вказаного домоволодіння, при цьому ОСОБА_11 залишився чекати ОСОБА_12 на паркані, а останній через отвір проник до приміщення гаражу, звідки викрав перфоратор ТМ «Bautec Germany ВВН 1450», вартістю 1 888,50 грн. (згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4709 від 12.04.2018 року), що належить ОСОБА_9 , та передав його ОСОБА_11 .
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, намагалися покинути територію домоволодіння та розпорядитися викраденим майном на свій розсуд, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_11 , побачивши потерпілого ОСОБА_9 , покинув викрадене майно на вулиці, після чого був затриманий потерпілим на місці скоєння злочину, а ОСОБА_12 вдалося втекти.
Вказані дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кваліфіковані за ч. 3 ст. 18, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить повторно дослідити обставини, викладені у його цивільному позові, які не було досліджено судом першої інстанції та змінити вирок Зміївського районного суду Харківської області, задовольнивши його цивільний позов у повному обсязі, а саме у розмірі 73 500 грн. 50 коп., посилаючись на протиправне застосування судом першої інстанції у кримінальному процесі правила цивільного судочинства. Вказуючи, при цьому, що у кримінальному процесі обов`язок доведення розміру шкоди та виду шкоди покладається на орган досудового розслідування і на суд, а не на цивільного позивача у кримінальному процесі.
До апеляційної суду надійшла також апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_8 , яка, містить прохання щодо повторного дослідження обставин, викладених у її цивільному позові, які не було досліджено судом першої інстанції та щодо зміни вищевказаного вироку та задоволення її цивільного позову у повному обсязі, а саме у розмірі 25848 грн. На обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на доводи аналогічні доводам апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили задовольнити їх вимоги у повному обсязі.

Прокурор не заперечував проти задоволення апеляційних скарг потерпілих.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 вказала, що підстави для задоволення апеляційних скарг потерпілих відсутні.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянтів, пояснення прокурора та захисника обвинуваченого щодо поданих апеляційних скарг, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілих не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається зі змісту апеляційних скарг фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинувачених та їх винуватість у вчиненні злочинів ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності до ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, у даному випадку в частині правильності вирішення цивільних позовів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Як вбачається з обвинувального акту, діями обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_8 була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 2 419 гривень, а потерпілому ОСОБА_7 діями ОСОБА_11 спричинена матеріальна шкода у розмірі 715 гривень. При цьому потерпіла ОСОБА_8 завила цивільний позов, в порядку ст. 128 КПК України, про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 25 848 гривень, а потерпілий ОСОБА_7 , в свою чергу, просить стягнути з ОСОБА_13 , в особі неповнолітнього ОСОБА_11 суму матеріальної шкоди у розмірі 73 550 гривні 50 копійок.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Статтею 374 КПК України передбачено, що мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому чи залишення його буз розгляду.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції всебічно, повно і неупереджено досліджені матеріали кримінального провадження щодо цивільних позовів, пред`явлених потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та обґрунтовано визнано можливим частково задовольнити позов, з наведенням відповідних мотивів прийнятого ним рішення.

Вирок районного суду містить посилання на висновки судово-товарознавчої експертизи № 4709 від 18.04.2018 року, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на загальну суму 715 гривень та судово-товарознавчої експертизи № 7371-7382 від 13.04.2018 року, відповідно до якої потерпілій ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на загальну суму 2 419 гривень, у зв`язку з чим вимоги потерпілих були задоволені саме в цих межах, з урахуванням повернутого обвинуваченими майна.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що потерпілими не було належним чином доведено розмір завданої їм матеріальної шкоди та не було надано доказів на підтвердження вартості виготовлення та встановлення дверей та вартості пошкодженої стіни.

Враховуючи, що на день розгляду апеляційних скарг, потерпілими також не було надано належних доказів на підтвердження розміру заявленої ними матеріальної шкоди, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності задоволення цивільних позовів у повному обсязі.

Твердження апелянтів щодо протиправності застосування судом першої інстанції у кримінальному процесі правила цивільного судочинства, є безпідставним та спростовується положеннями ч.5 ст. 128 КПК України відповідно до якої цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За таких обставин, апеляційні скарги потерпілих не підлягають задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час апеляційного розгляду не встановлено, а відтак вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.392, 393, 404, 405, ч.1 ст. 407,418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 12 04 2019 року по справі щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , - залишити без змін.

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4