Справа №574/322/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/188/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників апелянта (власника майна) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу власника майна - Буринської міської ради на ухвалу слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 11 квітня 2019 року про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 11.04.2019 року клопотання заступника начальника СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_11 задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 23,7544 га з кадастровим номером :03:002:0160, що знаходиться на території Степанівського старостинського округу Буринської міської ради і перебуває в комунальній власності Буринської міської ради, шляхом встановлення заборони власнику земельної ділянки відчужувати її у будь-який спосіб.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, власником майна - Буринською міською радою, подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм кримінального процесуального законодавства України, просила скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді.

У своїх доводах власник майна зазначала, що внесення посадовими особами ГУ Держгеокадастру у Сумській області відомостей до Державного земельного кадастру, що вищезазначена земельна ділянка є вільною і не перебуває у користуванні СФГ «Діброва», є правомірним та ніяким чином не порушують права СФГ «Діброва».

Вказувала на невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, оскільки відсутні правові підстави для накладення арешту, відсутні докази які б вказували на можливу конфіскацію, відсутні дані про можливий розмір шкоди та цивільного позову, наслідки арешту для інших осіб, а також розумність та спів розмірність обмеження права власності міської ради завданням кримінального провадження.

Стверджувала, що в матеріалах справи відсутні відомості про визнання зазначеної земельної ділянки речовим доказом у кримінальному провадженні, а також слідчим суддею не наведені ризики про не збереження речових доказів.

Також посилалась на відсутність в матеріалах провадження даних, які б підтверджували доводи клопотання слідчого щодо наявності реальної можливості продажу, дарування чи іншого відчуження земельної ділянки міською радою.

Наголошувала на тому, що вартість майна має бути співмірною із розміром завданої шкоди, проте на даний час вартість майна та розмір шкоди не визначено органами досудового слідства, потерпілі особи не встановлені, цивільний позов відсутній, а кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості.

Заслухавши суддю-доповідача, представників власника майна ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , які вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, думку потерпілого ОСОБА_9 , його представника адвоката ОСОБА_10 та прокурора, які проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2019 року за №0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (а.с. 2). Відомості до ЄРДР були внесені на підстави заяви ОСОБА_9 за фактом того, що невстановлені особи Головного управління Держгеокадастру в Сумській області самоправно замовили та розробили технічну документацію на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0160, яка перебуває у постійному користуванні СФГ «Діброва», після чого всупереч установлену законом порядку визнала її такою, що підлягає внесенню на публічні торги.

Також встановлено, що рішенням Буринської міської ради народних депутатів Сумської області від 26.10.1993 року «Про надання земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства та вилучення земельних ділянок», ОСОБА_13 надано в постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с. 14-15). На підставі вказаного рішення, ОСОБА_13 видано державний акт на право постійного користування землею, на земельну ділянку площею 25,0 га за цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, в межах згідно з планом, яка розташована на території Степанівської сільської Ради народних депутатів (а.с. 7).

На даний час, вказана земельна ділянка перебуває в користуванні СФГ «Діброва», головою якого є ОСОБА_9 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 26.12.2018 року за Буринською міською радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0160, площею 23,7544 га. (а.с. 55).

Рішенням Буринської міської ради Сумської області від 18.01.2019 року «Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами», затверджено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, до якого в тому числі включено і земельну ділянки спірну земельну ділянку (а.с. 23-25).

03.04.2019 року заступник начальника СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_11 звернулась до Буринського районного суду Сумської області з клопотання про накладення арешту, шляхом позбавлення права на відчуження та користування, крім СФГ «Діброва», на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, площею 23,7544 за кадастровим номером :03:002:0160, що знаходиться на території Степанівського старостинського округу Буринської міської ради.

Ухвалою слідчого судді від 11.04.2019 року дане клопотання було задоволено частково, на вказану земельну ділянку накладене арешт, шляхом встановлення заборони власнику відчужувати її у будь-який спосіб (а.с. 98-101).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що є підстави вважати, що спірна земельна ділянка є предметом кримінального провадження, та відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України. Враховуючи те, що на даний час дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності Буринської міської ради, якою вчиняються дії, які не виключають можливості її відчуження, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим доведено необхідність у накладенні арешту на неї з метою її збереження та недопущення відчуження чи іншого перетворення на час досудового розслідування.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вищезазначена земельна ділянка є об`єктом кримінально протиправних дій, що розслідуються в рамках даного кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Посилання Буринської міської ради Сумської ради на правомірність внесення до Державного земельного кадастру відомостей про те, що спірна земельна ділянка є вільною, не спростовує висновки суду про наявність правових підстав для накладення арешту на дану земельну ділянку. Зокрема, як уже зазначалось, застосування заходу забезпечення кримінального провадження було обумовлено необхідністю збереження земельної ділянки, що є доказом в рамках даного кримінального провадження, так як є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій.

Питання правомірності дій посадових осіб ГУ Держземгеокадастру в Сумській області, та законність користування СФГ «Дібровою» земельною ділянкою підлягає встановленню під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність відомостей, що земельна ділянка визнана речовим доказом, оскільки, як уже зазначалось, слідчим як у поданому ним клопотанні, так і під час розгляду даного клопотання в суді першої інстанції належним чином обґрунтовано, що земельна ділянка є доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З приводу тверджень власника майна про необґрунтованість наявності ризиків, в разі не вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, то їх слід визнати безпідставними, оскільки слідчим та прокурором обґрунтовано на доказах наявність підстав для накладення арешту на дану земельну ділянку, з метою її збереження та не допущення відчуження чи іншого перетворення на час досудового розслідування.

Так, з рішення Буринської міської ради Сумської області від 18.01.2019 року вбачається, що земельна ділянка площею 23,7544 за кадастровим номером :03:002:0160, що знаходиться на території Степанівського старостинського округу Буринської міської ради, яка перебуває в користуванні СФГ «Діброва», включена до переліку земельних ділянок, право оренди та які виставляються на торги окремими лотами та встановлено стартову ціну лота (а.с. 23-25). Тобто, Буринською міською радою вчиняються дії по переданню спірної земельної ділянки в оренду.

Слід зазначити також, що обраний слідчим суддею спосіб накладення арешту заборона власнику земельної ділянки відчужувати її у будь-який спосіб, є найменш обтяжливим, як для титульного власника земельної ділянки Буринської міської ради, так і для користувача - СФГ «Діброва».

Колегія суддів вказує також і на те, що метою накладення арешту є збереження речових доказів, а не забезпечення цивільного позову, як помилково вважає апелянт, а тому не встановлення вартості арештованого майна та відсутність цивільного позову в рамках кримінального провадження, не є підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на зазначену у клопотанні земельну ділянку, з метою збереження речових доказів, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу власника майна - Буринської міської ради, необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 11.04.2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 11 квітня 2019 року, якою частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_11 та накладено арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :03:002:0160, що знаходиться на території Степанівського старостинського округу Буринської міської ради і перебуває в комунальній власності Буринської міської ради, шляхом встановлення заборони власнику земельної ділянки відчужувати її у будь-який спосіб, залишити без зміни, а апеляційну скаргу власника майна Буринської міської ради на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4