Провадження № 1-кс/344/9899/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Будівельна Компанія «Вертикаль» про скасування арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія «Вертикаль» звернувся в суд із клопотанням на скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.09.2019 року на баштовий кран КБ-403Б, заводський номер 1649, 1991 року випуску, який вилучено під час огляду місця події 30.08.2019 року, шляхом заборони його користування.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді від 03.09.2019 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області, накладено арешт на баштовий кран КБ-403Б, який вилучено під час огляду місця події 30.08.2019року, шляхом заборони розпоряджатися ним та користуватися. На сьогоднішній день експертом було проведено огляд баштового крану, а також проведено незалежну експертизу, повністю оглянуто кран, складено опис та визнано його речовим доказом. А тому, на разі, відпала потреба в подальшому його арешті.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав із мотивів, наведених в ній, просить скаргу задовольнити. Суду пояснив, що на сьогоднішній день зупинена робота підприємства. Вони зобов`язуються полагодити всі виявлені несправності та привести кран в належний стан.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зіславшись на те, що на підприємстві стався нещасний випадок, причиною якого послугував несправний баштовий кран. Працівникові підприємства заподіяно легкі тілесні ушкодження, а тому, задля подальшої безпеки працівників та інших осіб, до закінчення проведення експертизи баштовий кран можу бути небезпечний у використанні. Просить в клопотання відмовити.

Заслухавши представника скаржника, прокурора, вивчивши матеріали скарги, встановлено наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002871 від 30.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 03.09.2019 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області, накладено арешт на баштовий кран КБ-403Б, який вилучено під час огляду місця події 30.08.2019 року, шляхом заборони розпоряджатися ним та користуватися.

Як встановлено в судовому засіданні, експертом було оглянуто баштовий кран, висновок експертизи буде готовий в порядку черговості.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, інших власників або володільців майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 166 Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах«ОСОБА_5 проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Пункт 168 Рішення говорить про те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі«Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»(James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.

Відповідно до пункту 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчі судді зобов`язані, зокрема, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів, зважати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для застосування заходів забезпечення (частина 3статті 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора.

Згідно до частини 1статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями167,171,174,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.09.2019 року на баштовий кран КБ-403 Б, заводський номер 1649, 1991 року випуску, вантажопідйомністю 8 т., який вилучено під час огляду місця події 30.08.2019 року, шляхом заборони на його розпорядження та користування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1