Справа № 453/717/19
№ провадження 1-кп/453/99/19
В И Р О К
іменем України

23.07.2019 року Сколівський районний суд Львівської у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Берегівського району, с. Н. Ремета та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 28.02.2019 року у світлу пору доби, близько 12 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Київ, порушив вимоги розділу 1 п.п. 1.2, 1.5; розділу 2 п.п. 2.3 б, д; розділу 10 п. 10.1, 10.3; розділу 12 п. 12.1; розділу 13 п.п. 13.1, 13.3; розділу 14 п.14.2 в, г Правил дорожнього руху України, які виразилися у тому що він, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку під час здійснення маневру обгону попутного рейсового автобуса марки «БАЗ-Еталон», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сполученням Завадка-Стрий під керуванням ОСОБА_5 , з метою уникнення лобового зіткнення з автомобілем, що рухався на смузі зустрічного руху, різко звернув на свою смугу руху перед автобусом марки «БАЗ-Еталон», створивши йому перешкоду в русі, після чого здійснив екстренне гальмування. В свою чергу, водій ОСОБА_5 , був позбавленим технічної можливості відреагувати на аварійну обстановку шляхом екстренного гальмування, внаслідок чого керований ним рейсовий автобус марки «Баз-Еталон» вдарився передньою правою частиною кузова об задню ліву дверку автомобіля марки «Fiat Ducato» та відкинувся на зустрічну смугу руху, що призвело до лобового зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , що заподіяло потерпілому ОСОБА_7 пасажиру цього автомобіля, згідно висновку експерта №33 від 28.03.2019 року, закритий відламковий перелом головки правої стегнової кістки, закритий перелом правого наколінника зі зміщенням кісткових відламків і є середньої тяжкості тілесним ушкодженням, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Внаслідок настання дорожньої-транспортної пригоди, яка перебуває, згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №1/327 від 28.03.2019 року, в причинно-наслідковому зв`язку з порушенням вище зазначених Правил дорожнього руху України, автомобілі марки «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 та автобус марки «Баз-Еталон», отримали технічні пошкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції з вказано приводу, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та розяснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, те що ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Помякшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обранні йому міри покарання обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданих збитків.
Обтяжуючих вину, обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин, передбачених ст. 67 КК України, при призначенні йому міри покарання, суд не вбачає.
Крім того, як вбачається із виконаної 22 липня 2019 року органом з питань пробації досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки не показали високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, також окремих осіб, а, отже, існує ймовірність виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, з урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового слідства в сукупності з поясненнями обвинуваченого з урахуванням його поведінки під час та після вчинення кримінального правопорушення, суд переконаний, що для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання підсудному слід призначити покарання у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів..
Долю речових доказів та питання щодо стягнення судових витрат слід вирішити у порядку, визначеному ст. ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: автобус марки «Баз-Еталон», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити у його власності; автомобіль марки «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити у його власності; автомобіль марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити у його власності.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №1/324 від 27.03.2019 року з дослідження технічного стану автомобіля марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн.; судові витрати за проведення автотехнічної експертизи №1/325 від 27.03.2019 року з дослідження технічного стану автомобіля марки «БАЗ - Еталон», реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн.; судові витрати за проведення автотехнічної експертизи №1/326 від 27.03.2019 року з дослідження технічного стану автомобіля марки «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн.; судові витрати за проведення транспортно-трасологічної експертизи №1/327 від 28.03.2019 року в сумі 2 145 (дві тисячі сто сорок п`ять) грн.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя