СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представників власника майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ПП "КОНТРАСТ" в порядку ст.303 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
представник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із скаргою поданою в інтересах володільця тимчасового вилученого майна ПП «КОНТРАСТ», обґрунтовуючи її тим що, Слідчим управлінням ФР Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005876 від 18.06.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.204 КК України.
Своє клопотання мотивує тим, що на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.01.2019 було проведено обшук на території АЗС та приміщеннях, розташованих за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 1, в ході якого вилучено та передано на відповідальне зберігання директору підприємства ПП «КОНТРАСТ» ОСОБА_4 : дизельне пальне ЄВРО у кількості 58 582 літри; бензин марки А-92 у кількості 3 245 літрів; бензин марки А-92 ЄВРО у кількості 11 871 літрів; бензин марки А-95 ЄВРО у кількості 10 066 літрів.
Також, на обґрунтування клопотання зазначала, що вказане пальне є тимчасово вилученим майном, в подальшому не арештоване, а тому підлягає поверненню, у зв`язку з цим ними було подано клопотання до прокурора та слідчого. Однак постановою від 13.03.2019 слідчим ОСОБА_5 прийнято процесуальне рішення про відмову в задоволені даного клопотання.
По-перше, як вказував заявник, що під час обшуку слідчим вилучено види палива щодо яких відсутній прямий дозвіл на вилучення в ухвалі слідчого судді. Арешт не накладався.
По-друге,заявник вказував, майно (паливо) підлягає поверненню з огляду на те, що не має статусу доказу по справі, провадження здійснюється поза предметом досудового розслідування.
Заявник стверджував, що ПП «КОНТРАСТ» до господарської діяльності ТОВ «УКР-НАФТА-ЕЛІТ», торгівельної марки «Бізнес Оіл Групп» та АЗС м. Києва не має жодного відношення.
Посилаючись на те, що тимчасово вилучене майно підлягає поверненню саме особі, яка є володільцем відповідного майна згідно вимог ст.169 та ч.5 ст.171 КПК України, заявник просить скаргу задовольнити.
Представник власника майна вимоги скарги підтримала з наведених у ній підстав, просила її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 просив відмовити в задоволені скарги, посилаючись на те, що хоча постановою від 20.02.2019 нафтопродукти (паливо) і визнані речовими доказами, проте вилучене майно перебуває у ПП "КОНТРАСТ" на відповідальному зберіганні, а тому підстав для його повернення немає.
Вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, щовідомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005876 від 18.06.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.204 КК України.
В ході судового розгляду встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.01.2019 було надано дозвіл на проведення обшуку на території АЗС та приміщеннях, розташованих за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 1, в ході якого вилучено та передано на відповідальне зберігання директору підприємства ПП «КОНТРАСТ» ОСОБА_4 : дизельне пальне ЄВРО у кількості 58 582 літри; бензин марки А-92 у кількості 3 245 літрів; бензин марки А-92 ЄВРО у кількості 11 871 літрів; бензин марки А-95 ЄВРО у кількості 10 066 літрів.
Частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Ухвалою слідчого судді про проведення обшуку від 10.01.2019 року надано дозвіл на відшукання вказаних нафтопродуктів (палива).
Постановою слідчого від 20.02.2019 нафтопродукти (паливо) визнанні речовими доказами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Аналіз правового змісту ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст.167 КПК України дає підстави для висновку про те, що тимчасовим вилученням майна, відповідно до частини 1 ст.167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про його арешт або повернення. Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна згідно ст. 169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.
Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
Доля речових доказів в кримінальному провадженні по його закінченню вирішується слідчим або судом.
За змістом ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що оскільки тимчасово вилучене майно визначено речовим доказом, та передано на відповідальне зберігання директору ПП «КОНТРАСТ», тому в задоволенні скарги на неповернення тимчасово вилученого майна слід відмовити.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 9, 214, 303 - 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 17.05.2019