Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/638/19 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу колегії суддів Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано відносно обвинуваченого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Аргун, Чеченської Республіки, росіянина, громадянина Російської Федерації, маючого повну загальну середню освіту, офіційно не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 10 год. 45 хв. 27 листопада 2019 року.

Цією ж ухвалою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою колегії суддів Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 жовтня 2019 року задоволено клопотання прокурора та застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 10 год. 45 хв. 27 листопада 2019 року.

Цією ж ухвалою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Органом досудового слідства, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК України.

Так, ОСОБА_9 обвинувачується у скоєні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, тобто кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України, незаконного позбавлення волі і викрадення людини, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146 Кримінального кодексу України, незаконного заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом, тобто кримінального правопорушення, передбаченого частиною З статті 357 Кримінального кодексу України.
Так, ОСОБА_9 влітку 2018 року, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, маючи за мету незаконне збагачення шляхом вчинення кримінального правопорушення з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з раніше знайомими йому ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , щодо вчинення розбійного нападу на особу з числа жителя Кіровоградської області, володіючою значними матеріальними на грошовими цінностями.
В якості об`єкта злочинного посягання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , за спільною змовою та домовленістю обрали жителя міста Долинська, Долинського району, Кіровоградської області, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не приховував свою діяльність пов`язану із ремонтом, виготовленням та скуповуванням ювелірних виробів, що на думку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вказувало на наявність достатніх матеріальних цінностей, в тому числі і грошових коштів у ОСОБА_13 .
В ході підготовки до вчинення злочину, з метою унеможливити викриття, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , пристосували придбані засоби, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, зокрема: рукавиці, шапки з отворами для очей по типу «балаклав», липку стрічку типу «скотч», пістолети, один з яких є сигнально-шумовим пістолетом моделі «EKOL Jackal Dual», калібру 9 мм, інший пістолет невстановленої марки та калібру, патрони до них, ножі.
Для переміщення до місця скоєння злочину в місто Долинська, Долинського району, Кіровоградської області, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вирішили використати автомобіль, який незареєстрований за жодним із них. Зокрема ОСОБА_10 запропонував використати марки ВАЗ модель 2112 з номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходився у його знайомого ОСОБА_14 , який проживає в місті Києві, стосовно якого слідством не здобуто даних про його причетність та обізнаність у вчиненні злочину.
Вказаний автомобіль учасники злочину ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , виконуючи свою роль у підготовці до вчинення злочину, 21.09.2018 спільно транспортували з міста Києва, прибувши туди на автомобілі марки MITSUBISHI модель LANCER номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрованому за знайомою ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_15 , стосовно якої слідством не здобуто даних про її причетність та обізнаність у вчиненні злочину.
Отримавши всі необхідні засоби для вчинення злочину, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відправились з міста Кропивницький, через село Бережинка Кіровоградського району, де проживає підозрюваний ОСОБА_12 , до міста Долинська, Долинського району, Кіровоградської області, для вчинення розбійного нападу на громадянина ОСОБА_13 .
Прибувши до міста Долинська, Долинського району, Кіровоградської області, а саме за місцем проживання ОСОБА_13 , на АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , переконавшись, що потерпілого немає вдома, почали чекали його біля під`їзду будинку.
21.10.2018 близько 02 години 06 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , помітивши, що ОСОБА_13 під`їхав на автомобілі яким користується, марки HONDA модель PRELUDE, до будинку за місцем свого проживання: АДРЕСА_4 , озброївшись пістолетами, дерев`яною палкою, одягнувши рукавиці, шапки з отворами для очей по типу «балаклав» та високі шарфи по типу «бафф», взявши липку стрічку по типу «скотч», розділились на дві групи по двоє осіб, як саме досудовим розслідуванням невстановлено, у зв`язку з тим, що підозрювані приховали своє обличчя завчасно приготовленими засобами та пішли займати місця для вчинення розбійного нападу, згідно раніше обумовленого плану.
Двоє з підозрюваних зайшли до під`їзду та піднялись на сходовий майданчик між першим та другим поверхом, діставши пістолети та направивши їх в сторону першого поверху, почали чекати на потерпілого з метою вчинення розбійного нападу. Інші двоє залишились чекати на вулиці, з метою перешкоджання втечі потерпілого з будинку.
В момент коли потерпілий зайшов до під`їзду та почав підійматися сходами до своєї квартири, двоє підозрюваних, які перебували на сходинковому майданчику між першим та другим поверхом, направивши на потерпілого пістолети та погрожуючи їх застосуванням, почали рухатись в його бік. Маючи на меті заволодіння майном ОСОБА_13 , погрожуючи насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме здійснили напад направивши зброю в його бік та погрожуючи її застосуванням. ОСОБА_13 сприйнявши погрози реальними до здійснення в цій ситуації, розвернувся та здійснив спробу втечі з будинку. Однак в цей час один з підозрюваних, який до цього перебував на вулиці, зайшов до під`їзду, перешкоджаючи втечі потерпілого, спільно з іншими підозрюваними почав наносити тілесні ушкодження потерпілому, поваливши останнього на підлогу, обличчям до низу. Удари наносилися підозрюваними за допомогою ніг та рук підозрюваних, а також дерев`яної палиці. Під час нанесення ударів, в ході нападу, з метою унеможливити вчинення опору потерпілим та лишивши можливості покликати на допомогу, підозрювані зв`язали останньому руки за спиною, за допомогою липкої стрічки типу «скотч», тим самим позбавивши його волі, а також вставили в рот «кляп», який зафіксували липкою стрічкою типу «скотч». В ході цього підозрювані забрали з кишені потерпілого мобільний телефон Samsung Galaxy Star Duos S5282 Noble, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 становить 506 гривень 63 копійки, та ключі від квартири, якими в подальшому відчинили двері квартири АДРЕСА_5 . Проникнувши всередину квартири, підозрювані перемістили туди зв`язаного потерпілого, з метою продовження вчинення розбійного нападу та заволодіння майном останнього. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , зірвали з шиї потерпілого золотий ланцюжок плетіння «Картьє» 333 проби масою 26 грамів, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 становить 16612 гривень 41 копійка, з золотою підвіскою у вигляді «Тризуба» 585 проби масою 6 грамів, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 становить 6734 гривні 69 копійки, стягнули з пальця руки золоту чоловічу печатку 585 проби масою 14 грамів, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 становить 15714 гривень 28 копійок, та обшукавши потерпілого заволоділи важливим особистим документом потерпілого ОСОБА_13 , а саме посвідченням водія серії НОМЕР_3 виданого 25.08.2019. В ході обшуку квартири потерпілого, підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , знайшли та заволоділи однією срібною жіночою сережкою 925 проби масою 2,5 грама, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 становить 279 гривень 23 копійки, срібною чоловічою печаткою 875 проби масою 4,4 грамів, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 становить 464 гривень 93 копійок, срібною чоловічою печаткою 925 проби масою 6 грамів, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 становить 670 гривень 16 копійок, срібним ланцюжком 925 проби масою 30 грамів, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 становить 3350 гривень 83 копійки, зарядним пристроєм до мобільного телефону Samsung Galaxy Star Duos S5282 Noble, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 становить 87 гривень 35 копійок.
Усвідомивши, що вартість викраденого майна є значно меншою, ніж та на яку розраховували підозрювані, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , продовжили наносити удари та висловлювали вимогу видати все належне потерпілому цінне майно та грошові кошти. На заявлені вимоги потерпілий ОСОБА_13 повідомив, що все інше цінне майно та грошові кошти знаходяться в іншій належній йому квартирі, яка перебуває під сигналізацією. Пересвідчившись та перевіривши відсутність іншого цінного майна та грошових коштів в квартирі АДРЕСА_6 , підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вирішили викрасти позбавленого волі потерпілого ОСОБА_13 з місця проживання, для досягнення злочинного умислу направленого на заволодіння майном потерпілого в квартирі на яку особисто вказав останній. З цією метою підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , накинули на голову потерпілому футболку, яку зафіксували липкою стрічкою типу «скотч» та натягнувши шапку на голову потерпілого, вивели останнього з будинку після чого, примусово посадили потерпілого ОСОБА_13 на заднє сидіння автомобіля марки ВАЗ модель 2112 з номерним знаком НОМЕР_1 та продовжували насильно утримувати. При цьому двоє підозрюваних, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_10 чи ОСОБА_9 , сіли по обидві сторони від потерпілого, чим унеможливили його втечу, та почали рух в невідомому напрямку.
В ході руху автомобіля марки ВАЗ модель 2112 з номерним знаком НОМЕР_1 на якому рухалися підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , разом з потерпілим ОСОБА_13 , біля залізничного переїзду розташованого на Транспортному провулку міста Долинська, Долинського району, Кіровоградської області, він був помічений працівниками поліції Долинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, а саме начальником сектору кримінальної поліції ОСОБА_16 , оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ОСОБА_17 , начальником сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_18 та інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_19 , які прийняли спроби зупинити транспортний засіб через його підозрілий рух.
Не взявши до уваги законні вимоги працівників поліції, автомобіль марки ВАЗ модель 2112 з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , не зупинився, прискорив рух та намагався приховатися з поля зору працівників поліції, у зв`язку з чим працівники Долинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області на службовому автомобілі марки Mitsubishi модель Outlander з номерним знаком НОМЕР_4 , почали їх переслідувати. Не реагуючи на попереджувальні звукові та світлові сигнали працівників поліції, щодо зупинки, автомобіль марки ВАЗ модель 2112 з номерним знаком НОМЕР_1 , виїхав за межі населеного пункту та намагаючись втекти від переслідування пошкодив металевий шлагбаум Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окиснених руд (КГЗКОР), розташованого на Проммайданчику, міста Долинська, Долинського району, Кіровоградської області. Прослідуючи на територію КГЗКОРу, підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , намагаючись втекти від переслідування, пошкодили ворота та зупинились в результаті зіткнення автомобіля з другими воротами, які ведуть за межі території даного підприємства та за якими знаходився бетонний блок. Пошкодивши в результаті зіткнення автомобіль марки ВАЗ модель 2112, з номерним знаком НОМЕР_1 , що унеможливило подальший його рух, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вибігли з салону автомобіля, виштовхавши при цьому потерпілого ОСОБА_13 та почали тікати з місця події, залишивши зв`язаного потерпілого біля автомобіля.
Під`їхавши до пошкодженого автомобіля підозрюваних, начальник сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_18 та інспектор сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_19 , залишились на місці зіткнення біля потерпілого, а начальник сектору кримінальної поліції ОСОБА_16 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції ОСОБА_17 почали переслідувати двох із чотирьох підозрюваних, якими виявись ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . За результатами переслідування, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , були затримані неподалік смт. Устинівка, Устинівського району, Кіровоградської області, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зникли в невідомому напрямку.
В ході розбійного нападу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , спільно нанесено потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 81 від 21.10.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Спільними злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , було спричинено потерпілому ОСОБА_13 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019 майнової шкоди на загальну суму 44420 гривень 51 копійка.
Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України.
Крім того, 21.10.2018 близько 02 години 06 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , з метою вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 , перебували біля будинку, в очікуванні останнього.
Приблизно о 02 годині 10 хвилин 21.10.2018 ОСОБА_13 зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де на нього здійснили розбійний напад з метою заволодіння майном, поєднаний з погрозою застосування насильства. Так, двоє з підозрюваних, які саме досудовим розслідуванням не встановлено, у зв`язку з тим, що підозрювані приховали своє обличчя завчасно приготовленими засобами, вийшли на потерпілого зі сходинкового майданчика погрожуючи пістолетами, та цей час один з підозрюваних, який до цього перебував на вулиці, зайшов до під`їзду за потерпілим ОСОБА_13 , чим позбавив його можливості втечі, та спільно з іншими підозрюваними почав наносити тілесні ушкодження потерпілому, поваливши останнього на підлогу, обличчям до низу. Удари наносилися підозрюваними за допомогою ніг та рук підозрюваних, а також дерев`яної палиці. Під час нанесення ударів, в ході нападу, з метою унеможливити вчинення опору потерпілим та лишивши можливості покликати на допомогу, підозрювані зв`язали потерпілому руки за спиною, за допомогою липкої стрічки типу «скотч», тим самим позбавивши його волі, а також вставили в рот «кляп», який зафіксували липкою стрічкою типу «скотч».
Позбавивши у такий спосіб потерпілого ОСОБА_13 волі, підозрювані забрали з кишені потерпілого ключі від квартири, якими в подальшому відчинили двері квартири АДРЕСА_5 . Проникнувши всередину квартири, підозрювані перемістили туди зв`язаного потерпілого з метою продовження вчинення розбійного нападу та заволодіння майном останнього.
В ході вчинення розбійного нападу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , заволоділи належним потерпілому ОСОБА_13 мобільним телефоном Samsung Galaxy Star Duos S5282 Noble, золотими та срібними прикрасами, які були зірвані з потерпілого за знайдені в його квартирі, на загальну суму 44420 гривень 51 копійка згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 169 від 21.02.2019.
Усвідомивши, що вартість викраденого майна є значно меншою, ніж та на яку розраховували підозрювані, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , продовжили наносити удари та висловлювали вимогу видати все належне потерпілому цінне майно та грошові кошти. На заявлені вимоги потерпілий ОСОБА_13 повідомив, що все інше цінне майно та грошові кошти, знаходяться в іншій належній йому квартирі, яка перебуває під сигналізацією.
Пересвідчившись та перевіривши відсутність іншого цінного майна та грошових коштів в квартирі АДРЕСА_6 , підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вирішили викрасти позбавленого волі потерпілого ОСОБА_13 з місця проживання, для досягнення злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілого в квартирі на яку особисто вказав потерпілий. З цією метою підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , накинули на голову потерпілому футболку, яку зафіксували липкою стрічкою типу «скотч» та натягнувши шапку на голову потерпілого, вивели останнього з будинку, після чого, примусово посадили потерпілого ОСОБА_13 на заднє сидіння автомобіля марки ВАЗ модель 2112 з номерним знаком НОМЕР_1 ,та продовжували насильно утримувати. При цьому двоє підозрюваних, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_10 чи ОСОБА_9 , сіли по обидві сторони від потерпілого, чим унеможливили його втечу, та почали рух в невідомому напрямку.
В подальшому, під час спроби втечі від працівників поліції, автомобіль марки ВАЗ модель 2112 з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 допустив зіткнення з воротами, які ведуть за межі території Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окиснених руд (КГЗКОР) та за якими знаходився бетонний блок. Пошкодивши в результаті зіткнення автомобіль марки ВАЗ модель 2112 з номерним знаком НОМЕР_1 , що унеможливило подальший його рух, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вибігли з салону автомобіля, виштовхавши при цьому потерпілого ОСОБА_13 , почали тікати з місця події, залишивши зв`язаного потерпілого біля автомобіля. В ході переслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 затримали неподалік смт. Устинівка, Устинівського району, Кіровоградської області, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зникли в невідомому напрямку.
Таким чином, з моменту розбійного нападу, а саме з 02 години 06 хвилин 21.10.2018 до зіткнення автомобіля з бетонним блоком приблизно о З годині 00 хвилин 21.10.2018 потерпілий ОСОБА_13 був позбавлений волі та змушений підкорятися незаконним вимогам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які в цей же період задля досягнення своєї мети та подолання опору ОСОБА_13 , спільно нанесли потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 81 від 21.10.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне позбавлення волі і викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 146 Кримінального кодексу України.
Крім того, 21.10.2018 близько 02 години 15 хвилин, перебуваючи за місцем проживання потерпілого ОСОБА_13 , а саме: в квартирі АДРЕСА_6 , в ході реалізації свого злочинного умислу пов`язаного з розбійним нападом та заволодінням майном потерпілого - ОСОБА_9 перебуваючи у змові з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обшукавши потерпілого заволодів важливим особистим документом потерпілого ОСОБА_13 , а саме посвідченням водія серії НОМЕР_3 виданого 25.08.2019.
Таким чином, дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано, як незаконне заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів мотивувала своє рішення тим, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винним, з огляду на особу обвинувачених, визначає вірогідність переховування від суду, на тому рівні, щоб їм запобігти, можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення є умисними, особливо тяжкими, за своєю суттю є корисливими, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Крім того, ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , не працевлаштовані, суспільно-корисною діяльністю не займаються та особистих доходів для проживання не мають, крім того, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , є громадянами іноземної держави, тому існує вірогідність того, що обвинувачені, при застосуванні їм іншого, більш м`якого запобіжного заходу, задля уникнення відповідальності, можуть виїхати за межі України, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .
Свої вимоги обґрунтувала тим, що 26.09.2019 року відбулось заплановане судове засідання по даній справі на якому питання про можливе продовження запобіжних заходів не розглядалось через відсутність у ОСОБА_9 захисника. Колегія суддів прийняла рішення про відкладення даного питання на 30.09.2019 року, не дивлячись на те, що строк тримання закінчується на наступний день, тобто 27.09.2019 року. Всі учасники розписались у повістках про виклик у судове засідання на 30.09.2019 року. 27.09.2019 року о 10-30 вона прибула до Кропивницької УВП-14 для конфіденційної зустрічі з клієнтом. Однак працівники Кропивницької УВП-14 відмовили у виведенні ОСОБА_9 на зустріч з адвокатом, оскільки одночасно з нею, тобто о 10-30 год., працівники конвойної служби надали вимогу про доставлення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в судове засідання в Кіровський районний суд міста Кіровограда на 10-30 год., так як ніби там вже розпочалося судове засідання по даній справі. На її клопотання про зустріч з підзахисним і про його звільнення з під варти, в зв`язку з закінчення строку дії запобіжного заходу, працівниками Кропивницької УВП-14 було відмовлено і зазначено, що вони звільняти з під варти не будуть і здійснять доставку обвинувачених до суду.

Близько 10-40 год. у телефонному режимі судом було терміново повідомлено про те, що необхідно з`явитися на 11.00 год. в Кіровський районний суд міста Кіровограда по даній справі, так як суду випадково стало відомо від працівників СІЗО про закінчення строків тримання під вартою у всіх трьох обвинувачених, а саме 27.09.19 з 10.30 год. по 11.46. І на підставі ст. 203 КПК працівники СІЗО змушені будуть звільнити їх з під варти.

Обвинувачені ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 до Кіровського районного суду міста Кіровограда були доставлені близько 11-20 і під вартою були заведені до зали судового засідання до клітки, де перебували весь час і в очікуванні судового засідання, і під час судового засідання. В той час коли строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу закінчився о 10-45 год. того дня.

Так, об 10-45 хв. сплинув строк його тримання під вартою. У інших обвинувачених строк сплинув дещо пізніше, але до початку судового засідання. Не дивлячись на це обвинувачені перебували у клітці у весь час. Близько 4-х годин ОСОБА_23 незаконно тримався під вартою.

Засідання розпочалось без участі перекладача ОСОБА_26 , участь якої є обов`язковою у даній справі, так як двоє із обвинувачених є громадянами іншої держави. Далі прокурором було заявлене усне клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно трьох обвинувачених строком на 60 діб. Захисниками та обвинуваченими, які взагалі мало розуміли що відбувається (через відсутність перекладача) дане клопотання було заперечене та заявлено клопотання про звільнення усіх трьох обвинувачених з під варти у залі судового засідання, так як згідно ухвали Кропивницького апеляційного суду від 14.08.2019 року сплинув термін тримання під вартою зазначених осіб. І вони підлягають негайному звільненню. Обвинувачений ОСОБА_27 заперечив, щодо обрання запобіжного заходу, оскільки він не може висловити свою думку, через відсутність можливості ознайомлення із письмовим текстом такого клопотання та доданих до нього матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування такого запобіжного заходу, як це передбачено правилами ст. 184 КПК. Обвинувачені та захисники вказали на незаконність обрання тримання під вартою на підставі усного та спонтанного клопотання прокурора загального для всіх трьох обвинувачених, а не по кожній особі окремо, однак усі ці та інші доводи сторони захисту були повністю проігноровані судом та не взяті до уваги і як наслідок винесено Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці. При цьому суд завідомо обмежив обвинувачених у праві на захист, шляхом обмеження у оскаржені такого рішення. Прописавши, що ухвала оскарженню не підлягає.

В оскаржуваній ухвалі суд посилається на те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей гл.28 КПК України.

Прокурор під аудіо та відео фіксацію заявив, що йому не відомо про існування ухвали, так як він участь в Апеляційній інстанції не приймав. Колегії судів, також не було відомо про існування такої ухвали, про що ними було зазначено в оскаржуваній ухвалі. Більше того, на прохання суду такі ухвали були надані суду для ознайомлення кожним обвинуваченим.

Вказала, що доводи прокурора і колегії суддів про необізнаність щодо ухвали апеляційній інстанції є нікчемними і необґрунтованими. До того ж захисниками ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які були призначені центром БППД, було повідомлено, що при ознайомленні з матеріалами, ухвала Кропивницького апеляційного суду була підшита і пронумерована.

Також вказала, що в ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку необґрунтованим обранням стосовно її підзахисного та інших двох обвинувачених найбільш суворого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №388/471/19, в провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000805 по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК України.
У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо заявленого в усній формі прокурором клопотання є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №388/471/19, 27.09.2019 в судовому засіданні колегією суддів Кіровського районного суду м. Кіровограда, в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу.
Вирішуючи питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених під вартою.
Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою та захисником- адвокатом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, які є умисними, особливо тяжкими, за своєю суттю є корисливими, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Врахував суворості можливого покарання та наявність ризиків, а саме що ОСОБА_20 , не працевлаштований, суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, крім того, тому існує вірогідність того, що обвинувачений, при застосуванні іншого, більш м`якого запобіжного заходу, задля уникнення відповідальності, може виїхати за межі України.
Доводи апеляційної скарги захисника, стосовно того, що обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено запобіжних захід після спливу строку тримання його під вартою є безпідставними.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Також вимогами ст. 331 КПК України передбачено, що виключно до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Як вбачається з ухвали районного суду, суд першої інстанції обрав обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, після того, як закінчився термін раніше обраного запобіжного заходу.

Отже, враховуючи те, що суд першої інстанції обрав ОСОБА_9 , а не продовжив тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів залишає без задоволення доводи стосовно порушення районним судом вимог КПК України в частині продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу після спливу строку тримання.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що перебування ОСОБА_9 під вартою під час розгляду районним судом клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу не може бути підставою для скасування ухвали районного суду, оскільки уповноважений орган до повноважень якого належить питання утримання особи під вартою повинен був звільнити обвинувачених з під-варти після закінчення строку їх тримання. Крім того, зазначений час перебування обвинуваченого під вартою враховано в загальний термін запобіжного заходу.

Крім того, як вбачається з виділених матеріалів провадження №388/471/19, 27.09.2019 в судовому засіданні колегією суддів Кіровського районного суду м. Кіровограда проведено судове засідання без участі перекладача.
Разом із тим, під час попереднього обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в подальшому його продовженні, судом першої інстанції проводились судові засідання з участю перекладача. Крім того, 27.09.2019 року в судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на ті ж ризики, на які він посилався під час попереднього обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним, мотивованим та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу колегії суддів Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 10 год. 45 хв. 27 листопада 2019 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4