Справи № 359/7451/19
Провадження №1-в/359/273/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації подання начальника Бориспільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр Пробації» у міста Києві та Київській області щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Начальник Бориспільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр Пробації» у міста Києві та Київській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням, у якому просить визначити порядок застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 , оскільки при постановлені вироку 18.09.2017 року Оболонському районному суду м. Києва не було відомо про те, що на той час вже існував не виконаний вирок Печерського районного суду м.Києва від 13.09.2017 року за яким останній не відбув покарання.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав заяву, згідно до якої просить розглядати вказане подання у його відсутність та без фіксації технічними засобами.

Розгляд звернення відбувається в порядку, визначеному ст. 539 КПК України. Неявка представника органу пробації, прокурора та засудженого не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Представник Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду.

Засуджена в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно ст.107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів не проводилася, оскільки учасники процесуальної дії про застосування фіксації не заявили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника,законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання(подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати в т.ч. питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питань пов`язаних із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10,11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Отже, оскільки клопотання по своїй суті зводиться до визначення порядку застосування покарань по вироках, що звернуті до виконання до Бориспільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр Пробації» у міста Києві, таке підсудне Бориспільському міськрайонному суду Київської області.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Печерського районного суду м.Києва від 13.09.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. Вирок Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2017 року змінений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2018 року, а саме виключено з мотивувальної частини вироку вказівку суду про визнання обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 повторність злочину, та пом`якшено призначене покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишено без змін. Згідно розпорядження вирок набрав законної сили 11.07.2018 року.

Крім того, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2017 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ст. 185 ч.2, ст.15 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки. Відповідно до ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання. Згідно розпорядження, вирок набрав законної сили 18.10.2017.

Судом також встановлено, що вказаним вироком не визначено засудженому остаточне покарання за сукупністю вироків.

У п. 25 Постанови Пленуму ВСУ від 4.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України. При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, не відбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; остаточно за сукупністю вироків. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України та статей 411, 413 КПК України.

Пленум Верховного суду України у пункті 4 Постанови № 11 від 21.12.90 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» роз`яснив, що суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків: про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.

Аналіз вищенаведеного свідчить, що при відсутності можливості застосування до призначеного судами покарання ОСОБА_5 положень ст. 71 КК України, внаслідок погіршення положення засудженого в порівнянні з раніше постановленими відносно нього вироками, суд приходить до висновку, що вирок Печерського районного суду м.Києва від 13.09.2017 року та вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2017 року відносно ОСОБА_3 підлягають окремому самостійному виконанню один від одного.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537, 539, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Подання задовольнити.

Вирок Печерського районного суду м.Києва від 13.09.2017 року відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким останнього засуджено за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та який був змінений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2018 року, а саме виключено з мотивувальної частини вироку вказівку суду про визнання обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 повторність злочину, та пом`якшено призначене покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та вирок Оболонським районним судом м. Києва від 18.09.2017 року за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, яким йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки - виконувати самостійно в окремому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1