ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1282/19 Справа № 199/7121/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України .

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2019 року, клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - задоволено.
Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.00 години 28.10.2019 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.
Наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків доведена.
Слідчий суддя погодився із доводами щодо наявності підстав для застосування відносно підозрюваного передбаченого ст. 183 КПК України запобіжного заходу, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, про який йдеться у клопотанні слідчого.
В апеляційній скарзі:

- захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, в разі залишення ОСОБА_8 запобіжного заходу, змінити його на домашній арешт.
Вважає зазначену ухвалу безпідставною, необгрунтованою і надто суворою з нижче наведених підстав.
Вважає, що причетність ОСОБА_8 до інкримінованого правопорушення не була доведена.
Вважає, що протоколи слідчих дій, якими нібито, вилучено в ОСОБА_8 викрадений ланцюжок та потерпіла начебто впізнала його, як грабіжника, складались з грубим порушенням КПК України, без застосування технічних засобів фіксації та без захисника, на чому наполягав останній, а також, з побиттям ОСОБА_8 працівниками поліції перед слідчими діями.
Вказує, що стороною захисту заявлялись клопотання про допит потерпілої ОСОБА_10 та понятих, зазначених в протоколах, але слідчим суддею в їх задоволенні було необгрунтовано відмовлено.
Крім того, захисник в судовому засіданні просив визнати незаконним затримання ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні та звільнити його, з наступних підстав. Так, захисник зазначив, що затримання підзахисного відбулось не щойно після вчинення даного правопорушення, не в місці його скоєння, без зазначень на нього потерпілою, свідками та без наявності відповідних слідів та ознак на ньому.
На його думку суддею безпідставно встановлено час закінчення затримання ОСОБА_8 о 22 год. 03 хвил. та взагалі, не розглянуто клопотання захисника щодо незаконного затримання. Протокол затримання до суду разом з клопотанням слідчого не направлявся та суддя оголосила перерву в судовому засіданні. Після якої, прокурор, вперше, надав судді та захиснику копії протоколів затримання та огляду місця події. Слідчим суддею не було забезпечено можливість ознайомлення ОСОБА_8 з цими новими документами, протягом 3-ох годин, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України.
Вказує, що слідчим суддею було незаконно відмовлено стороні захисту у визнанні недопустимими доказів та необґрунтованості підозри.
Слідчим суддею не було враховано особу підозрюваного, який має родину, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Заслухавши суддю - доповідача, думки підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги сторони захисту, та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та підтримані в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ризики у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, може продовжити вчинювати інші кримінальні правопорушення, а також незаконно впливати на свідків.
Доводи апеляції захисника про те, що слідчий суддя не надав оцінки показам свідків, а також недоведенність провини підозрюваного у скоєнні вищезазначеного злочину, є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.
Обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: