У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

встановив:

З клопотання вбачається, що 11.09.2019 прокуратурою Закарпатської області розпочато досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 - ч.2 ст. 332 та ч.1 ст. 358 КК України відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000304.

Підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування стали матеріали Тячівського МРВ Управління СБ України в Закарпатській області. В ході до судового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 виготовляє паспорти для виїзду за кордон.

Зокрема, 03.10.2019 ОСОБА_5 погодився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовити протягом однієї доби за грошову винагороду в сумі 150 Євро підроблений паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон та 23.11.2019 року ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 підроблений паспорт в АДРЕСА_2 .

23.11.2019 під час проведення обшуку в буд. АДРЕСА_1 за місцем реєстрації ОСОБА_5 та проживання ОСОБА_7 ,виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі сім тисяч гривень, а саме чотирнадцять купюр номіналом по 500 гривень та п`ятсот доларів США, а саме п`ять купюр номіналом сто доларів США.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також зважаючи, що вилучені предмети є доказом вчинення даного кримінального правопорушення, необхідно накласти на них арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчою ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 - ч.2 ст. 332 та ч.1 ст. 358 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2019 за №0000304.

Судом враховано те, що майно, а саме: грошові кошти у сумі сім тисяч гривень, а саме чотирнадцять купюр номіналом 500 гривень та п`ятсот доларів США, а саме п`ять купюр номіналом сто доларів США було вилучено та виявлено під час проведення в буд. АДРЕСА_1 за місцем реєстрації ОСОБА_5 та проживання ОСОБА_7 .

Слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність накладення арешту вищевказаного майна з метою збереження такого як речового доказу, проведення огляду вилучених речей. Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 11.09.2019, на вилучене 23.11.2019 в ході проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти у сумі сім тисяч гривень, а саме чотирнадцять купюр номіналом 500 гривень та п`ятсот доларів США, а саме п`ять купюр номіналом сто доларів США.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1