БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1148/19
Провадження № 1-кс/497/335/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 23.01.2008 року,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.310 ч.2, 307 ч.2 КК України
В С Т А Н О В И В:

01.08.2019 року старший слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 без можливості альтернативного внесення застави.
З поданого клопотання вбачається, що СВ Болградського відділення поліції здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000241від 30 липня 2019 року.

По твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на незаконний посів і вирощування рослин роду конопля, діючи в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року, за відсутності у нього ліцензії (дозволу) на посів і вирощування конопель, наприкінці травня 2019 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, на огородженій земельній ділянці, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить його матері ОСОБА_7 , на територію якої він має вільний доступ, у приміщенні теплиці незаконно посіяв насіння рослин роду конопля, в результаті чого з них проросли 87 (вісімдесят сім) рослин.

В подальшому, ОСОБА_5 шляхом поливання, культивування ґрунту, здобрення і знищення бур`янів, незаконно вирощував вказані рослини до їх дозрівання до 30.07.2019 року, коли у ході обшуку теплиці на вказаній земельній ділянці, зазначені рослини у кількості 87 кущів працівниками поліції були виявлені та вилучені, які є рослинами роду конопля, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

Продовжуючи свою злочину діяльність, у 20-х числах липня 2019 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, діючи в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року, перебуваючи на території земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить його матері ОСОБА_7 , на територію якої він має вільний доступ, з вирощуваних ним у теплиці кущів коноплі відрізав 135 фрагментів гілок з листям, які повісив сушитися природним шляхом у приміщенні недобудованого будинку на цій же земельній ділянці, тим самим незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичний засіб канабіс, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, у великих розмірах, вагою не менш 500 грам (точна кількість досудовим розслідування на цей час не встановлена), з метою подальшого збуту до 30.07.2019 року, коли у ході обшуку вказаної земельної ділянки, працівниками поліції було виявлено та вилучено.

За вказаним фактом, слідчим відділом Болградського відділення поліції здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 30.07.2019 року, кваліфікованого за ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, за ознаками: незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесяти і більше рослин та незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 310 КК України, у великих розмірах та є особливо небезпечним наркотичним засобом.
ОСОБА_5 31.07.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, просив його задовольнити. Стверджував, що в клопотанні викладені усі обставини щодо наявності підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звертав увагу на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з урахуванням можливого покарання у разі доведеності вини, а тому є в наявності ризики приховування від органу досудового розслідування і суду, а також можливість продовжити злочинну діяльність.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала. Стверджувала про наявність ризиків визначених ст.177 КПК України, а також, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, є необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звертала увагу на суспільну небезпеку тих злочинних діянь, в яких підозрюється особа, та навела теоретичні статистичні дані щодо негативності вирощеного підозрюваним зілля. На думку прокурора, що достатньо навіть того об`єму вирощених рослин, які були вилучені, для задоволення цього клопотання. Тому стверджувала, що підозрюваному потрібно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою з тих підстав аби усунути можливість вчинення ним будь-якої злочинної діяльності, впливу на свідків, а також можливість спотворити знищені якісь речі, які можуть мати відношення до цього кримінального провадження, які можливо залишилися у підозрюваного.
А ні слідчий, а ні прокурор не висказали думку щодо можливості застосування при цьому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, та її розміру.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити у повному обсязі з тих підстав, що підозра є цілком не обґрунтованою, так як слідчий посилається на докази які є очевидно не допустимими, та відсутність жодних ризиків.
Звернув увагу на те, що протокол обшуку складено з порушеннями, та після закінчення процесуальної дії, другий примірник протоколу не був вручений підозрюваному.
Обшук в домоволодінні ОСОБА_5 проведено в рамках кримінального провадження за фактом вчинення злочину за ст.307 ч.1 КК України. Надалі постановою прокурора від 30.07.2019 року матеріали за результатами обшуку в ОСОБА_5 виділені прокурором в інше нове кримінальне провадження № 0000241 з тих підстав, що за результатами обшуку не здобуду жодного доказу причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину за ст.307 ч.1 КК України за фактом збуту наркотичних засобів, однак встановлено наявність в його діях ознак злочину, передбаченого ст.310 ч.2 КК України за фактом незаконного посіву та незаконного вирощування конопель.
Надалі 31.07.2019 року відомості в ЄРДР були внесені за №0000242 за ст.309 ч.1 КК України, та відразу ж слідчим винесено постанову про перекваліфікацію зі ст.309 ч.1 КК України на ст.309 ч.2 КК України.
Тоді ж 31.07.2019 року прокурором ці кримінальні провадження об`єднані в одне за № 0000241.
Відразу ж після об`єднання слідчий приймає постанову про перекваліфікацію в цьому кримінальному провадженні кримінального правопорушення за ст.309 КК України на ч.2 ст.307 КК України: незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.310 КК України.
При цьому, ніяких слідчих (розшукових) дій в рамках цього кримінального провадження після проведеного обшуку, проведення огляду вилучено майна, вирішення питання про арешт вилученого майна - не проводилося для збирання доказів на обґрунтування підозри ОСОБА_5 , зі слів слідчого зазначене необхідно було для подальшого внесення клопотання про обрання запобіжного заходу.
Більш того, в клопотанні слідчий зазначає, що саме вина ОСОБА_5 підтверджується переліченими доказами, тоді як питання вини на даній стадії не вирішується.
Крім того відсутні жодні з ризиків, передбачені ст.177 КПК України.
Так, щодо наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду цей ризик нічим не підтверджується, оскільки підозрюваний постійно з`являється до слідчого ВП, до слідчого судді, приймає активну участь в усіх судових засіданнях при розгляді клопотань слідчого.
Підстав для знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у підозрюваного не має, та їх і взагалі не має, так як всі речі були виявлені під час проведення обшуку.
Підстав незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не має, оскільки потерпілий в цьому кримінальному провадженні відсутній, свідки допитані, про жодних інших осіб не відомо.
Яким чином підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином також не зрозуміло і слідчим не наведено і не доведено.
Ризик щодо вчинення інше кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується є безпідставним, так як підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався, а дане твердження слідчого є лише припущенням.

Підозрюваний пояснив слідчому судді, що зобов`язується з`являтися на першу вимогу як до слідчого, прокурора так і суду, наміру приховуватися не має. Маючи сім`ю: дружину, дітей зобов`язаний їх забезпечувати та піклуватися.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Також, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Під час судового розгляду даного клопотання встановлено, що в провадженні Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження за №0000241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2019 року за ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.
За інформацією, викладеною в клопотанні, та по твердженню слідчого підозра у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколом обшуку на території земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були понятими про проведенні обшуку;

- відеозаписом до протоколу обшуку;

- поясненнями самого ОСОБА_5 , який під час обшуку визнав свою вину у вчиненні посіву та вирощуванні коноплі, а також виготовленні та зберіганні марихуани;

- проведеним експрес-тестом під час огляду вилучених рослин і речовини рослинного походження, за результатами якої встановлено належність цих рослин до рослин роду конопля, а речовини рослинного походження до наркотичного засобу канабіс;

- іншими матеріалами цього кримінального провадження.

Разом з цим, слідчий суддя не може погодитися з доводами слідчого щодо цілковитої підозри ОСОБА_10 у вчиненні цих дій, та вважає, що заслуговують на увагу доводи захисника в цій частині зважаючи на їх більшу переконливість.

Слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.
Беручи до уваги, що за наслідками проведеного обшуку на земельній ділянці, до якої має вільний доступ ОСОБА_5 було виявлено і вилучено досить значну кількість ростучих рослин, зовні схожих на рослини коноплю, а також сухі гілки цих же рослин, тобто є факти, які викликають підозру у вчиненні протиправних дій, та є у подальшому потреба у проведення слідчих дій, збиранні і формуванні доказової бази для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

З огляду на положення ст.177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків.
Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, то а ні слідчим, а ні прокурором не надано достатніх і необхідних доказів, а висказано виключно припущення та посилання на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному при доведеності його вини.
Однак, згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За рішенням Європейського суду з прав людини В. проти Швейцарії ( W v Switzerland, 14379/88) від 26.01.1993 року небезпеку переховування від слідства та правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність такого переховування.
Підозрюваний ОСОБА_5 з часу проведення у нього обшуку, не будучи затриманим, та до часу розгляду цього клопотання мав можливість ухилитися від органу досудового розслідування та суду, втім не скористався такою можливістю, прибуває до слідчого, та слідчого судді, приймає участь у судових розглядах усіх клопотань, поданих слідчим.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то посилання на цей ризик прокурора є формальним, так як під час проведеного обшуку у підозрюваного ОСОБА_5 було виявлено і вилучено усі наявні у нього речі (ростучі рослини, сухі гілки з листям, окремо листя та гілки без листя), що мають істотне значення для встановлення обставин цього кримінального провадження. Все вилучене майно було опечато у присутності понятих та ОСОБА_5 , слідчим суддею було накладено арешт на це майно, та передано на зберігання до Болградського ВП.
Тому не зрозуміло яким чином ОСОБА_5 , не будучи під вартою зможе знищити, сховати чи спотворити вилучені речі.

З приводу тверджень слідчого і прокурора щодо незаконно впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, то посилання на наявність цього ризику є безпідставним, так як потерпілого в цьому провадженні не має, свідки, які є понятими при проведенні обшуку були вже допитані слідчим, щодо інших осіб, то такі наразі відсутні і невідомі в цьому кримінальному провадженні.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, стороною обвинувачення не доведений, і на час розгляду клопотання жодних доказів не надано.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий та прокурор керувалися виключно припущеннями. При цьому слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, під час проведення обшуку на пропозицію слідчого добровільно показав де знаходяться всі речі, які заборонені законом в обігу, тобто жодним чином не перешкоджав вчиненню слідчої дії, та при цьому не заперечував, що він сам висіяв насіння коноплі, обробляв та доглядав за ними, тобто займався вирощуванням цих рослин.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання не довели про наявність цілковитої обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 названих кримінальних злочинів, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Так слідчий суддя приймає до уваги пояснення самого підозрюваного щодо його належної процесуальної поведінки в даному кримінальному провадженні в якості свідка, коли він з`являвся на виклик слідчого, що спростовує ризик його подальшого переховування, навіть за умови, що на теперішній час його статус змінився.
Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, у тому числі:
- тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі доведеності вини у вчинених злочинах;
- наявність постійного місця реєстрації та місця проживання;
- міцність соціальних зв`язків: одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей;
- займається суспільно корисною працею, неодноразово надав спонсорську допомогу селу в проведенні спортивних і культурно-масових заходах протягом декількох років, надав допомогу дитячому садку с.Залізничне;
- репутацію підозрюваного за місцем проживання;
- виключно позитивну характеристику;
- відсутність судимостей у підозрюваного.
Зі слів підозрюваного, він дійсно офіційно ніде не працевлаштований, однак постійно працює у теплиці шляхом вирощування овочів за для подальшої їх реалізації та таким чином заробляє кошти на своє утримання та на утримання своєї сім`ї. За потреби надає допомогу громаді села.
Слідчим дані пояснення підозрюваного ніяким чином не спростовані.

Доводи сторони обвинувачення про те, що тільки тримання під вартою буде надійним запобіжником від переховування підозрюваного у зв`язку з серйозністю висунутої підозри та суворістю покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_11 , спростовується можливістю запобігти цьому ризику шляхом покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, так і зобов`язання не відлучатися із населеного пункту, де він проживає.
При цьому, слідчим суддею в достатній мірі було враховано і те, що від учасників провадження не надходило заяв про вплив на них з боку підозрюваного. Ця обставина спростовує твердження ініціатора клопотання про намір підозрюваного незаконно змінювати результати досудового розслідування.
Стороною обвинувачення не надано доказів завчасного вручення повідомлення про виклик підозрюваного до слідчого та неповажність неявки, або умисного ухилення ОСОБА_5 від слідчого, прокурора і суду, тобто перебільшена вимога слідчого про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Зважаючи на викладені обставини слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків. Відтак у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Положеннями ст.194 ч.4 КПК України визначено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, в розумінні вимог Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» відображеним зокрема у п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінивши обставини визначені ст.178 КПК України, можливість реалізації підозрюваним своїх конституційних прав без перешкод для досудового розслідування, слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків для найшвидшого закінчення досудового розслідування та в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176-178, 182, 183, 186, 193,194,196, 205 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22:00 години вечора о 06:00 години ранку.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 22:00 години до 06:00 години ранку;
2) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про намір зміни свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст.179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити в межах досудового розслідування, тобто до 27 вересня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення проголошено 05.08.2019 року о 13:55 годині в залі судового засідання №4 Болградського районного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ______________ ОСОБА_1