Єдиний унікальний номер 366/925/19
Номер провадження 1-кп-366/113/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , (секретар судового засідання ОСОБА_2 )

за участю прокурора Іванківо - Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000015, внесене в ЄРДР 17.03.2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працює машиністом екскаватора у ДСП «Екоцентр», вдівця, уродженця с. Щербатівка Малинського району Житомирської області, такого, що не має судимості у порядку ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.267-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 16.03.2019, близько 12 години, працюючи у ДСП «Екоцентр» на посаді машиніста екскаватора, перебуваючи у місті Чорнобиль по вул. Шкільна 6, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № лд106 від 23.07.1991, належить до зони відчуження, шляхом знахідки привласнив та завантажив до автомобіля «Volkswagen LT», д.н.з. НОМЕР_1 об`єкти промислової продукції а саме: три металевих листа, маючи на меті перемістити їх за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю для використання у власному господарстві.
17.03.2019, о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , керуючи, автомобілем марки «Volkswagen LT», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходилися завантажені ним об`єкти промислової продукції, виїхав із м. Чорнобиль, у напрямку КПП «Дитятки» для подальшого їх переміщення за межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю .
17.03.2019, о 10 год. 55 хв., при спробі перетину КПП «Дитятки», поліцейськими, які здійснювали контроль у межах своєї компетенції, визначеної законом, за дотриманням вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення, при огляді автомобіля марки «Volkswagen LT», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , виявлено об`єкти промислової продукції у вигляді 3 металевих листів, загальною вагою 87 кг, які вилучено до Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області.
Отже, він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Повідомив, що працював на екскаваторі в зоні відчуження, побачив листи заліза та хотів вивезти за їх межі зони відчуження щоб використати в господарстві для ремонту металевого паркану. За дозволом на вивезення в ДАЗВ не звертався. Вину визнає, у вчиненому розкаюється.

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися.

Суд, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.267-1 КК України, а саме закінченого замаху на переміщення будь яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю промислової продукції.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Вчинений обвинуваченим злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що по місцю проживання та роботи він характеризується позитивно, працює машиністом екскаватора у ДСП «Екоцентр», на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий в порядку ст.89 КК України.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у межах санкції ч.2 ст.15, ч.1 ст.267-1 КК України у виді штрафу. Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на час закінчення слухання справи не обиралась.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи, що автомобіль марки «Volkswagen LT», д.н.з. НОМЕР_1 , який було використано як знаряддя вчинення злочину ОСОБА_4 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , який не знав і не міг знати про його незаконне використання, він спеціальній конфіскації не підлягає.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 349, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.267-1 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень (50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen LT», д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику;

- три металеві листи розміром 80х120 см. знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копії вироку можуть бути отримані відразу після проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1