Справа № 466/2899/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0004480 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 30.11.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Сокалького району, смт. Жвирка, українця, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

законного представника обвинуваченого ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 - 30.11.2018 року, приблизно о 17 год. 00 хв. на грунті раптово виниклих, особисто неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у приміщенні кімнати № 26 гуртожитку № 2 Львівського кооперативного коледжу економіки і права за адресою: АДРЕСА_3 , тримаючи у руці ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наніс йому множинні удари цим ножем у різні ділянки тіла, після чого, кинув потерпілого на підлогу, долаючи його опір, продовжував наносити множинні удари ножем по голові, шиї, тулубу та кінцівках потерпілого, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №01/19 від 08.01.2019 року спричинені тілесні ушкодження: рани передньої поверхні шиї справа з ушкодженням правої внутрішньої сонної артерії, ускладнені гострим порушенням мозкового кровообігу по ішемічному типу лобної та скроневої часток правої півкулі головного мозку, рани задньої поверхні основи правої вушної мушлі, мочки правої вушної мушлі, правої щічної ділянки, лівої виличної ділянки, нижньої п губи зліва, правої підключичної ділянки, ділянки руків`я грудини, передньої поверхні н/3 правого передпліччя, правої кисті, задньої та передньої поверхонь в/3 лівого передпліччя, передньої поверхні н/3 лівого передпліччя, пальців лівої кисті, загальна кількість ран 25-26; рани утворились від дії гострого колючо- ріжучого предмету (предметів), могли бути спричинені 30.11.2018 р. від неодноразових ударів ножем або іншим подібним гострим предметом, ускладнились геморагічним шоком та постгеморагічною анемією (крововтратою) важкого ступеня, не могли бути наслідком падіння на площину з висоти власного росту, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та беззастережно, підтвердивши суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що дійсно 30.11.2018 року, приблизно о 17 год. 00 хв. перебуваючи у кімнаті № 26 гуртожитку № 2 Львівського кооперативного коледжу економіки і права за адресою: м. Львів, вул. Золота, 10 між ним та обвинуваченим виникла словесна суперечка, внаслідок чого обвинувачений тримаючи у руці ніж, підійшов до нього та наніс йому множинні удари цим ножем у різні ділянки тіла, після чого, кинув його на підлогу, долаючи його опір, продовжував наносити множинні удари ножем по голові, шиї, тулубу та кінцівках, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження. Претензій морального та матеріального характеру не має, оскільки шкода частково відшкодована, не заперечує щодо застосування обвинуваченому ст. 75 КК України. Щодо цивільного позову, то такий просив залишити без розгляду.

Представник потерпілого дав аналогічні пояснення, просить не застосовувати до обвинуваченого реальну міру покарання.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч. 1 КК України, така стверджується в судовому засіданні показаннями потерпілого. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами в судовому засіданні не оспорювались ні обвинуваченим, ні потерпілим, іншими учасниками судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, оскільки учасники процесу не заперечують, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі наведеного вище суд знаходить, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому злочині доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, те що згідно ст.12 КК України вчинений злочин є тяжким, особу винного, який вину визнав, щиро розкаявся, притягається до кримінальної відповідальності вперше, на час вчинення злочину був неповнолітній, шкода відшкодована, потерпілий претензій морального та майнового характеру до обвинуваченого немає, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий, згідно характеристики навчального закладу характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у вчиненому, вчинення злочину неповнолітнім.

Суд, визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, вперше притягнення до кримінальної відповідальності.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановленні.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та попередження вчинення обвинуваченим, нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано його діяння із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні згідно заяви потерпілого слід залишити без розгляду.

Питання про долю речових доказів і документів слід вирішити відповідно до норми частини девятої статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити попередній-тримання під вартою.

Речові докази: 1) три ножі, п"ять зіскобів, одна шкарпетка, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області знищити; 2) мобільний телефон марки "Meizu" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою "Лайф" та "Київстар", карткою пам"яті 16 GB, планшет марки "ASUS", які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_4 ; 3) мобільний телефон марки "Redmi 4 х" ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 із сім-карткою НОМЕР_5 , які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 ; 4) спортивні штани, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області - знищити; 5) зразки крові ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які скеровано в ЛНДЕКЦ для експертного дослідження знищити; 6) завірені копії історії хвороби ОСОБА_4 на 18 арк. та завірені копії історії хвороби ОСОБА_8 на 77 арк., які долучені до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 26 738 ( двадцять шість тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 86 коп..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1