Справа 359/6776/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1447/2019 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
30 травня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із направленням останнього для відбування покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016,-
в с т а н о в и л а:
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнено ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки. На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
14.01.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської областінадійшло подання Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 та направленням останнього для відбування покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016.
В обґрунтування доводів подання органом пробації указано на порушення засудженим ОСОБА_7 умов звільнення від відбування покарання з випробуванням та не виконання останнім обов`язків, покладених на нього судом. Зазначено, що він 16 разів не з`явився на реєстрацію без поважних причин до органу пробації. Крім того, як вбачається з запиту Бориспільського ВП ГУ НП від 04.01.2019, який надійшов до Бориспільського МРВ з питань пробації, засуджений ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні під час іспитового строку злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2019 подання органу пробації задоволено, скасовано ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 з направленням ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання за даним вироком. В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції послався на те, що засуджений свідомо ухилявся від виконання обов`язків суду - 16 разів не з`являвся на реєстрацію без поважних причин до органу, чим порушив порядок відбування покарання з випробуванням. Крім того, останній був неодноразово попереджений, що його особова справа буде направлена до суду для розгляду питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням із направленням для відбування покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.01.2016. Також судом було враховано, що ОСОБА_7 в дні неявок на реєстрацію офіційно працевлаштований не був, йому були роз`яснені наслідки порушення ним обов`язків, визначених судом при призначенні йому покарання з іспитовим строком, про що він також підтвердив при розгляді клопотання в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій указав на незаконність та необґрунтованість ухвали. В обґрунтування вимог апеляційної скарги указав, що відповідно до вимог ч.2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання. Однак, як вбачається з матеріалів справи, письмове попередження ОСОБА_7 було оголошено 20.02.2017, після якого останній сумлінно виконував покладені на нього судом обов`язки. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про застосування до ОСОБА_7 будь-яких заходів адміністративного впливу чи притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Окрім того, апелянт указав, що ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію 11.11.2018, оскільки вказаний день був вихідним. Також зауважив, що ОСОБА_7 в суді першої інстанції пояснив, що причини його неявки до органу пробації були поважними, оскільки в цей період часу він був офіційно працевлаштований, з роботи відпроситися було проблематично, так як він перебував на іспитовому терміні, однак не дивлячись на це, він постійно телефонував своєму інспектору та повідомляв про своє місце знаходження, а в орган пробації з`являвся в інший день. Зазначив, що ОСОБА_7 був офіційно працевлаштований з 29.08.2018 по 26.10.2018 у ТОВ «АТБ-маркет» на посаді продавця-консультанта, з 03.12.2018 він офіційно працевлаштований в ТОВ «Епіцентр-К» на посаді продавця. Звернув увагу, що факт неявки засудженого ОСОБА_7 на реєстрацію, не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання органу пробації.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
захисника та засудженого, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її доводи необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін;

вивчивши матеріали подання та докладені до нього матеріали колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції вірно встановлені обставини засудження ОСОБА_7 до покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із випробуванням, встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України в тому числі і у виді періодичної явки для реєстрації до органу виконання покарання. Ці обставини учасниками судового розгляду не оспорюються.

За змістом ч.2 ст. 78 КК України не виконання засудженим покладених на нього обов`язків є підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається із матеріалів справи засудженому ОСОБА_7 належним чином були роз`яснені порядок та умови виконання обов`язків, покладених на засудженого у тому числі із визначенням того, що є поважними причинами неявки засудженого на реєстрацію. Засуджений був попереджений про можливість скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування призначеного покарання, у нього була відібрана відповідна підписка та встановлені дні явки на реєстрацію. Протягом іспитового строку засуджений 16 разів не з`явився на реєстрацію до Бориспільського МРВ з питань пробації. 20.02.2017 року засудженого письмово попереджено про можливість направлення матеріалів до суду для скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання. Після попередження засуджений 15 разів не з`явився на реєстрацію до Бориспільського МРВ з питань пробації, поважних причин неявки не повідомив.

Перевіривши дані обставини, які підтверджуються матеріалами особової справи засудженого, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про невиконання засудженим покладеного на нього обов`язку про явку на реєстрацію до органу пробації, необхідність скасування щодо засудженого ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання із випробуванням та направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги в частині виконання засудженим обов`язку явки на реєстрацію після винесення йому письмового попередження не ґрунтуються на матеріалах особової справи засудженого із яких вбачається, що після такого попередження засуджений 14 разів не з`явився на реєстрацію. Поважних причин цих неявок засуджений органу пробації не повідомив.

Відсутність в матеріалах справи відомостей про застосування до ОСОБА_7 будь-яких заходів адміністративного впливу чи притягнення останнього до адміністративної відповідальності не може бути підставою для відмови у задоволенні подання органу пробації, оскільки невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків є самостійною підставою для скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування призначеного йому покарання.

Посилання як захисника, так і засудженого на наявність поважних причин неявки на реєстрацію, зокрема на факт працевлаштування засудженого, не можливість у зв`язку із цим явки на реєстрацію, повідомлення про це інспектора та явку на реєстрацію у інший день не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, матеріали особової справи не містять даних про те, що засуджений повідомляв орган пробації про причини неявки на реєстрацію та з`являвся на реєстрацію у інший день. Факт працевлаштування засудженого сам по собі не може визнаватись поважною причиною неявки на реєстрацію. Колегія суддів звертає увагу на те, що явка на реєстрацію є обов`язком засудженого, який не може залежати від факту працевлаштування засудженого. Враховується і те, що засуджений будь-яким чином не намагався урегулювати це питання із органом пробації, що указує на небажання засудженого виконувати покладені на нього обов`язки. Колегія суддів також звертає увагу на те, що 26.01.2017 року ОСОБА_7 , у ході роз`яснення умов іспитового строку та порядку виконання обов`язків, було роз`яснено те, які причини неявки засудженого до органу виконання покарання вважаються поважними в тому числі і те, що усі причини неявки повинні бути документально підтверджені. Будь-яких документів, які би підтверджували поважність причин неявки на реєстрацію ОСОБА_7 не надав.

Окрім того, колегія суддів враховує і те, що засуджений до офіційного працевлаштування не з`явився на реєстрацію 7 разів, із них 6 разів після письмового попередження. Поважних причин неявки на реєстрацію засуджений ні органу пробації, ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не повідомив.

Таким чином подана апеляційна скарга із уточненнями не містить доводів, які би указували на незаконність висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання та направлення його для відбування призначеного судом покарання.

Ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 відповідає вимогам закону, підстав для зміни чи скасування цієї ухвали колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4