КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5646/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЩЙНИЙ БАНК» (ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК») (стара назва Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) , а саме на:
нежилий будинок (в літ. Б) - загальною площею 570.6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00), розташований за адресою: м.Київ, вулиця Софіївська, будинок 5;
нежилі приміщення (24,25,26,28,29,30,31,34,35,36,37 та приміщення місць загального користування пл. 153,07 кв.м.) - загальною площею 291.97 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00), розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Тургенєвська, будинок 52/58;
адміністративна будівля банку і будівля гаража з дизельною та господарськими спорудами загальною площею 3310,5, кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 13744545), розташовані за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, бульвар Пушкіна, будинок 4;
нежилий будинок (літ. А) - загальною площею 989.9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00), розташовані за адресою: м.Київ, вулиця Софіївська, будинок 7;
нежитлова будівля - загальною площею 1465.6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01), розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, Харківська набережна, будинок 4/5-А;
нежилі приміщення, на плані позначені під літерою «А» - загальною площею 495.8 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 206), розташовані за адресою: Одеська обл., м. Южне, вулиця Шевченка Т. Г. (проспект Леніна), будинок 7/7;
будівля центрального офісу Промінвестбанку (літ. А) - загальною площею 590.5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00), розташований за адресою: м.Київ, вулиця Софіївська, будинок 9;
нежитлова будівля літ «А-3» - загальною площею 3226.7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Молочна (вулиця Кірова), будинок 3;
нежиле приміщення в частині - ощадкаса (в літ. А)- загальною площею 201.1 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00), розташований за адресою: м.Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 20а, приміщення 287;
будівля банку - загальною площею 3786.3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), розташований за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вулиця Дністровська (вулиця Будьонного), будинок 32;
адміністративна будівля та гараж на 4 бокси - загальною площею 1722.6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 104), розташований за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вулиця Соборна, будинок 32;
приміщення, частина адміністративного будинку, частина адміністративного будинку А з підвалом Пд - загальною площею 1174.2 кв.м. (реєстраційний номер майна - 101), розташоване за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Танцорова, будинок 11;
вбудоване нежитлове приміщення (2-й поверх) - загальною площею 306,93 кв.м. (реєстраційний номер майна - 1076718), розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, проспект Свободи, будинок 52;
нежитлове приміщення - загальною площею 338,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 108), розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ (місто Іллічівськ), проспект Миру (проспект Миру; вулиця Леніна), будинок 2/70-Н;
приміщення, нежитлове приміщення - загальною площею 105,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 103), розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вулиця Софіївська (вулиця Луначарського), будинок 18;
нежитлове приміщення - загальною площею 48,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), розташований за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Павлокічкаська (вулиця Орджонікідзе), будинок 11, приміщення 3.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її безпідставність, у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що арештоване майно юридичної особи не є майном підозрюваного чи обвинуваченого. Вказує, що жодній посадовій особі ПАТ «Промінвестбанк» про підозру не повідомлено. Додає, що майно ПАТ «Промінвестбанк» не є майном Російської Федерації, та не є майном акціонера, а ПАТ «Промінвестбанк» не є стороною даного кримінального провадження.
Також автор апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2018 визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерландів) у справі ПТС № 2015-36 про стягнення сум з боржника - Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, акції ПАТ «Промінвестбанк» виставлені на продаж, а постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 25.01.2019 апеляційні скарги заявників на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05.09.2018 задоволені частково. Стверджує про необгрунтованіть твердження суду стосовно зменшення ліквідності та того, що акції ПАТ «Промінвестбанк» належать Російській Федерації через Зовнішекономбанк. Додає, що розгляд даного клопотання здійснено без повідомлення власника майна та його представника.
Далі в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що банк несе відповідальність за своїми зобов`язаннями та не відповідає за зобов`язаннями акціонерів. Вказує, що ПАТ «Промінвестбанк» звернулось до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві за фактом замаху на злочин, а тому повинен бути визнаний потерпілим.
У підсумку представник товариства зазначає, що оскаржувана ухвала ґрунтується на припущеннях, не містить посилань на фактичних власників арештованого майна. Додає, що оскаржуваним судовим рішенням не встановлено розміру заподіяної шкоди.
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. В обгрунтування причин пропуску цього строку апелянт вказує, що ухвала постановлена без виклику у судове засідання власника майна та про її наявність представнику стало відомо за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень 23.09.2019.

Заслухавши доповідь судді, позицію представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Клопотання представника власника майна ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_7 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених апелянтом, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущено з поважних причин.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні центрального апарату ДБР перебувають матеріали кримінального провадження №0001302, відомості про яке 20.08.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 5 ст. 191 КК України.
10.09.2019 прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЩЙНИЙ БАНК» (ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК») (стара назва Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) , яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року, задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Посилання апелянта на те, що жодній посадовій особі ПАТ «Промінвестбанк» про підозру не повідомлено, колегія суддів не може визнати такими, що свідчать про необхідність скасувати оскаржувану ухвалу, оскільки положення ст. 170 КПК України дозволяють накласти арешт на майно будь-якої особи, у разі необхідності забезпечити збереження речових доказів, що у цьому випадку і мало місце. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що арештоване майно юридичної особи не є майном Російської Федерації, не є майном акціонера, а ПАТ «Промінвестбанк» не є стороною даного кримінального провадження.

Твердження апелянта про зменшення ліквідності, те, що акції ПАТ «Промінвестбанк» належать Російській Федерації через Зовнішекономбанк, не є предметом розгляду при вирішенні питання застосування щодо особи заходів забезпечення кримінального провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні. Як і твердження апелянта про те, що ПАТ «Промінвестбанк» несе відповідальність за своїми зобов`язаннями та не відповідає за зобов`язаннями акціонерів.

Не є підставою для скасування ухвали слідчого судді і посилання апелянта на те, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2018 визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерландів) у справі ПТС № 2015-36 про стягнення сум з боржника - Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, акції ПАТ «Промінвестбанк» виставлені на продаж, а постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 25.01.2019 апеляційні скарги заявників на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05.09.2018 задоволені частково, оскільки вказані судові рішення не є предметом апеляційного перегляду у даному судовому засіданні.
Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна та його представника, є необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Твердження автора апеляційної скарги про те, що ухвала слідчого судді не містить посилань на фактичних власників арештованого майна, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, з урахуванням тих обставин, що, у відповідності до змісту оскаржуваного судового рішення, арешт накладено на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЩЙНИЙ БАНК» (ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК») (стара назва Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) .
Посилання автора апеляційної скарги на те, що ухвалою слідчого судді не встановлено розміру заподіяної шкоди, не є визначеною законом самостійною підставою для задоволення апеляційної скарги, з урахуванням стадії кримінального провадження та мети арешту у даному випадку, проте підлягають з`ясуванню органом досудового розслідування під час розслідування даного кримінального провадження.
З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що ПАТ «Промінвестбанк» звернулось до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві за фактом замаху на злочин, а тому повинен бути визнаний потерпілим, з урахуванням того, що клопотання про арешт майна подано в рамках кримінального провадження порушеного за зверненням ПП «Едельвейс-2000».

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта в частині того, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на припущеннях, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити представнику власника майна Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЩЙНИЙ БАНК» (ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК») (стара назва Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4