16.10.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1238/19
Провадження № 1-кп/533/102/19
УХВАЛА

16 жовтня 2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000251 від 21.08.2019 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, пенсіонера, одруженого, малолітній та неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, -

встановив :
Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

На початку травня 2019 року, точної дати та часу органом досудового слідства не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 в межах с. Приліпка, Козельщинського району Полтавської області у відсутність будь-яких законних підстав, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного Кодексу України відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону; нехтуючи вимогам ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу та державної реєстрації права власності чи користування земельними ділянками, що передбачено ст. 125 Земельного Кодексу України, обвинувачений ОСОБА_4 самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,6944 га шляхом розорювання та засіву сільськогосподарською культурою (соєю), що відноситься до прибережної захисної смуги і належить до земель водного фонду та зони санітарної охорони водного об`єкту річки Псел.

Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття прибережної захисної смуги площею 0,6944 га від 24.09.2019 року, проведеного Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вказаними діями заподіяно шкоду в розмірі 1 113 грн 39 коп.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , у порушення вимог ст.113 Земельного Кодексу України, що регламентує створення зон санітарної охорони та забороняє господарську діяльність у таких зонах, у порушення вимог ст. ст.1, 88, 89 Водного Кодексу України самовільно зайняв шляхом розорювання та посіву сільськогосподарської культури (сої) земельну ділянку площею 0,6944 га, яка перебуває в межах водоохоронної зони і належить до земель водного фонду, визначених ст. 60 Земельного кодексу України.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 197-1 КК України, а саме у самовільному зайнятті земельними ділянками в охоронній зоні.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення, що вину у вчиненому злочині визнає повністю за обставин, які викладено в обвинувальному акті, розкаюється, збитки відшкодував повністю, а тому заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та про закриття кримінального провадження.
Прокурор висловив думку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
Представник потерпілого не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого.
Розглядаючи питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдані збитки.
Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог ст. 45 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.
Як зазначено в п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За вказаних обставин, суд вважає, що в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, справа підлягає закриттю.
Керуючись ст. 45 КК України, ст. ст. 284, 286, 288, 372 КПК України, суд
постановив :
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України - закрити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення сторони кримінального провадження вправі подати апеляцію до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.
Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя