Справа №586/392/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/195/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відео конференції кримінальне провадження № 586/392/17 за апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бирине, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшли апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 згідно яких:

- представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити ОСОБА_8 більш суворе покарання. Стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 відповідно поданої апеляційної скарги просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити за відсутністю складу злочину у діях ОСОБА_8 ;

- обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалити виправдувальний вирок.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 2 000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 80 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у період з 22.02.2017 року по 18.05.2017 року включно у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначає, що призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення та поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 , який на протязі всього часу розгляду кримінального провадження жодного разу не попросив вибачення у потерпілого, не визнав своєї провини, не розкаявся, крім того висказував брудні висловлювання по відношенню загиблого. Також, часткове задоволення моральної шкоди не відповідає вимогам діючого законодавства та моралі нашого суспільства. Втрату батька потерпілим не можливо визначити грошима, але вважає, що задоволення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. відповідатиме співвідношенню подій пов`язаних з загибеллю батька потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 у поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом не надано оцінки поясненням обвинуваченого про те, що ОСОБА_11 на протязі 27 років шантажував його, як одинокого, хворого, слабкого чоловіка. Крім того, на протязі 05 років, ОСОБА_11 щомісяця вимагав від потерпілого гроші на спиртні напої, а коли отримував відмову, потерпілий застосовував відносно останнього фізичне насильство. Якщо ж ОСОБА_8 не впускав потерпілого до будинку, ОСОБА_11 вибивав вікна. У встановлений день та час, ОСОБА_8 не бажав впускати потерпілого до будинку, але отримавши погрозу від ОСОБА_11 про вибивання вікон, обвинувачений змушений був впустити його до житла. У приміщенні сіней, ОСОБА_11 відсторонив обвинуваченого у бік, чим застосував фізичне насильство та проник до будинку, де почав вимагати гроші, продовжуючи фізичне насилля. ОСОБА_8 побоюючись за своє здоров`я та життя, для самозахисту застосував перший потрапивши до рук предмет, а саме сокиру.

У судовому засіданні обвинувачений повідомив, що виявлені сліди крові на матраці ліжка, залишені саме потерпілим, який після отриманих тілесних ушкоджень не відразу пішов з будинку, а спочатку пішов до другої кімнати та ліг на ліжко відпочити близько 20 хвилин. Після достатньо тривалого часу, ОСОБА_11 покинув будинок, а ОСОБА_8 зачинив двері на замок, побоюючись, що останній повернеться. Судом не зазначено, яким саме способом потерпілий потрапив до будинку обвинуваченого, зважаючи на надані покази ОСОБА_8 . Враховуючи викладене, обвинувачений не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_11 , а захищався від нападу потерпілого, який незаконно, насильницьким шляхом проник до будинку та застосовуючи фізичне насильство вимагав кошти у обвинуваченого, який у відповідь діяв в умовах необхідної оборони. Судом не перевірялося перебування ОСОБА_8 в сильному душевному хвилюванні, не призначалась судово-психологічна експертиза.

Обвинувачений ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі зазначив, що потерпілий прийшов до його будинку в сильному алкогольному сп`янінні. Почав бити по вікна з вимогою впустити його до будинку та надати кошти на спиртні напої. Почувши відмову, потерпілий почав погрожувати, що якщо його не впустять, то він розіб`є вікна. Відчинивши двері, ОСОБА_11 зайшовши у сіни, відштовхнув обвинуваченого та потрапив у середину будинку. Знаходячись у першій кімнаті, потерпілий знову почав вимагати кошти на спиртні напої, після чого схватив за комір обвинуваченого та почав наносити йому удари кулаком по тулубу. Не втримавшись на ногах, обидва впали на підлогу, де обвинувачений звільнився від потерпілого та схватив сокиру, якою з метою захисту, наніс два чи три удари по голові потерпілого. Від нанесених ударів, ОСОБА_11 присів та після пройшов до другої кімнати де ліг на ліжко. Хвилини через 15-20, потерпілий вийшов з будинку, а обвинувачений закрив двері на замок, оскільки боявся, що останній повернеться. Судом не доведено, що саме від нанесених обвинуваченим ударів, потерпілий помер, оскільки останній не мав постійного місця проживання, раніше вже отримував тілесні ушкодження.

Згідно з вироком,19 лютого 2017 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_11 , який за зовнішніми ознаками, перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля входу, у першій кімнаті будинку ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_1 , почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу останнього та завдав йому ударів кулаками по тулубу. ОСОБА_8 реалізовуючи умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з метою умисного протиправного заподіяння смерті, схопив у праву руку господарську сокиру, яка знаходилася у кімнаті неподалік від нього, лезом сокири завдав множинних ударів по голові потерпілого, чим заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді 13 рублених ран на волосистій частині голови у тім`яній ділянці зліва, з переходом на ліву скроневу та потиличну ділянки; крововилив у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні у тім`яній ділянці зліва, з переходом на ліву скроневу та потиличну ділянки; скалковий перелом та 11 врубів на лівій тім`яній кістці; травматичний крововилив над та під оболонками головного мозку над лівою тім`яною та потиличною долями зліва; ділянка забою тканини головного мозку у лівій тім`яній долі, що ускладнились розвитком набряку стиснення головного мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 присів на підлогу та через декілька секунд підвівся і вийшов з будинку. ОСОБА_8 поставив сокиру на місце, де вона знаходилась та пішов відпочивати, а наступного дня сховав її на горищі будинку.

ОСОБА_11 вийшовши на вулицю, неподалік від будинку ОСОБА_8 помер від заподіяних останнім тяжких тілесних ушкоджень, які по ступеню тяжкості кваліфіковані як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті та обумовили смерть у своїй сукупності.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 з захисником, представника потерпілого, які вимоги поданих апеляційних скарг підтримали, прокурора, який вважає вирок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Матеріали справи свідчать про те, що обвинувачений не заперечував факт нанесення потерпілому ОСОБА_11 ударів сокирою, заперечуючи кількість ударів, та стверджуючи що діяв з метою самозахисту.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_11 на протязі 27 років не давав йому спокійно проживати, намагався його вигнати з будинку. Щоразу коли отримував пенсію, ОСОБА_11 приходив до нього додому та вимагав кошти. 19 лютого 2017 року близько 19 год. 00 хв. був вдома, у двері почав стукати потерпілий, оскільки боявся, що останній може розбити вікна, відчинив двері. ОСОБА_11 був в алкогольному сп`янінні, вимагав кошти. Відмовивши йому, останній почав його бити. Оскільки не міг подужати ОСОБА_11 , взяв сокиру, яка стояла ліворуч біля дверей та наніс потерпілому удари сокирою по голові. Кількість ударів не пам`ятає, так як страждає на катаракту та склероз. ОСОБА_11 вийшов з його будинку, а він ліг спати. Наступного дня прокинувшись вранці, у коридорі прибрав сліди крові, помив водою лезо сокири і сховав її на горищі. Вийшовши до туалету за будинок, побачив за забором тіло потерпілого, біля якого була кров. Пішов до сусідки, яка зателефонувала у сільраду, а потім до поліції. На вимогу поліції віддав сокиру та одежу зі слідами крові. Стверджує, що захищався від потерпілого, який останні 5 років приходив до нього та вимагав кошти. При цьому пояснив, що після події ОСОБА_11 приліг на його ліжко, а він прохав останнього покинути будинок, та лише пізніше потерпілий вийшов.

Вказані показання обвинуваченого підтвердив і допитаний в якості свідка ОСОБА_12 , який показав, що провідував ОСОБА_8 . Дізнався, що якийсь чоловік забирає у нього продукти та гроші.

Показання свідка підтвердженні клопотаннями мешканців с. Хильчичи Середино-Будського району Сумської області, с. Бирине Новгород_Сівверського району Чернігівської області, яки взагалі не проаналізовані та неперевірені, та суперечать показанням свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що ОСОБА_8 не звертався зі скаргами.

Протоколом огляду місця події від 21.02.2017 р. будинку АДРЕСА_1 та висновком судової експертизи від 21.03.2017 р. підтверджено , що на матраці ліжка з будинку обвинуваченого виявлено кров людини, походження якої можливо від ОСОБА_11 , що підтверджує показання обвинуваченого.

За таких обставин суду належало з`ясувати, чи довело обвинувачення поза розумним сумнівом, що саме раптово виниклі неприязні стосунки слугували підставою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень з боку обвинуваченого ОСОБА_8 та саме такі дії були спрямовані на вбивство потерпілого, і чи спростовують докази, надані обвинуваченням, версію обвинуваченого про подію.

Наведені суперечності у висновках щодо формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, та перебігу подій є істотними, оскільки перешкоджають суду апеляційної інстанції безспірно вирішити питання про правильність чи неправильність юридичної оцінки суспільно небезпечного діяння, а також без сумніву визначитись у спрямованості умислу ОСОБА_8 .

Попри те, що останній за змістом вироку наносячи удари реалізовував умисел на вбивство потерпілого, у вироку не міститься позиції щодо обставин, які перешкодили засудженому довести злочин (убивство) до кінця одразу, оскільки не спростована версія того, що потерпілий відпочивав у будинку, а після вийшов та самостійно пішов. Отже, і переконливо не спростовано доводів сторони захисту про необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 .

Таким чином, оскаржений вирок не відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях суддів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як таки, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Ван де Хурк проти Нідерландів", "Гарсія Руїс проти Іспанії", "Іро Баланіт проти Іспанії", "Кузнєцов та інші проти Росії", "Руїс Торіха проти Іспанії", "Серявін та інші проти України", "Суомінен проти Фінляндії", "Татішвілі проти Росії", "Хаджіанастасіус проти Греції", "Хіггінс та інші проти Франції", "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

У зв`язку з викладеним, оскаржуваний вирок суду не може бути визнаний законним та обґрунтованим, а тому, на підставі ст.ст. 409, 411, 412 КПК України, підлягає безумовному скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки діючи в межах, передбачених ст. 404 ПК України, колегія суддів позбавлена можливості виправити вказані недоліки.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене у даній ухвалі, усунути вищевикладені недоліки, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини провадження і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно вимог ст. 415 КПК України при скасуванні вироку суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, а тому доводи апеляційних скарг підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

А тому, на переконання колегії суддів, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними та перешкоджають перевірці апеляційних доводів прокурора та потерпілих, то вирок суду відповідно до ст. 411, ст. 412, ст. 415 КПК України слід скасувати та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадженні в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 411, 412, 415, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, призначивши новий розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4