Дата документу 31.10.2019 Справа № 316/1126/19
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/1082/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №316/1126/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника арештованого майна адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року задоволено клопотання слідчого 1-го відділення СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на товарно-тваринницький комплекс, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження та вчинення будь-яких дій щодо арештованого майна.

Не погодившись із вказаною ухвалою, 16.10.2019 року поза межами строку на апеляційне оскарження представника власника арештованого майна адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій виклав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 04.10.2019 року, яке мотивоване тим, що повний текст вищевказаної ухвали слідчого судді він отримав лише 11.10.2019 року.

По суті скарги просив скасувати арешт накладений на товарно-тваринницький комплекс. Посилався при цьому на те, що огляд місця злочину та опису об`єктів, які входять до товарно-тваринницького комплексу здійснений не проводився; з клопотанням про арешт нерухомого майна слідчий звернувся до слідчого судді лише 20.09.2019 року, що є порушенням ч.5 ст.171 КПК.

Крім того, слідчим на обґрунтування клопотання про арешт майна зазначено про те, що вказаний об`єкт нерухомого майна нібито раніше належав до об`єктів державної власності, проте жодного доказу державної реєстрації права власності за державою в особі ДП «СГП «Запорізьке» або іншого уповноваженого органу чи третьої особи останній не надано.

Слідчим при подачі клопотання про арешт майна не доведено та не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК. На теперішній час, слідчим не пред`явлено жодній особі, в т.ч. власнику нерухомого майна ОСОБА_9 підозри у вчиненні злочину. Слідчим не визнано речовим доказом об`єкти нерухомого майна, щодо яких порушено клопотання про вжиття запобіжних заходів у виді арешту.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В частині вимог адвоката ОСОБА_7 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що 04.10.2019 року слідчим суддею оголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали, повний текст ухвали адвокат ОСОБА_7 отримав 11.10.2019 року і апеляційна скарга подана ним 16.10.2019 року, тобто в межах п`ятиденного строку, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважної причини, а тому цей строк підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті слід зазначити наступне.

Як вбачається із наданих матеріалів, у провадженні слідчого відділення Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 28.03.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК.

Як зазначено в клопотанні слідчого про арешт майна, в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою з посадовими особами ДП «СГП «Запорізьке», використовуючи підроблені документи, 14.02.2017 шляхом обману заволоділи товарно-тваринницьким комплексом ДП «СГП «Запорізьке», чим спричинили шкоду державним інтересам в особливо великому розмірі, у сумі 1 357 713 грн..

У подальшому невстановлені особи за попередньою змовою з державним реєстратором Камьянсько-Дніпровської районної державної адміністрації ОСОБА_10 , використовуючи підроблені документи, 17.02.2017 року здійснили перереєстрацію права власності товарно-тваринницького комплексу ДП «СГП «Запорізьке» на фізичну особу ОСОБА_11 .

Далі, 13.12.2017 року за результатами проведення електронних торгів, право власності на товарно-тваринницький комплекс ДП «СГП «Запорізьке» перереєстровано на ОСОБА_9 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, товарно-тваринницький комплекс, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_9 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: А-будівлі свинарника; Б-будівлі відгодівлі молодняка; В- будівлі свинарника; Г - будівлі свинарника; Д -будівлі їдальні; Е -будівлі свинарника; Ж -будівлі свинарника; 3 - будівлі свинарника; И - будівлі свинарника; К-будівлі складу; Л - навісу; М - навісу; Н - навісу; О - навісу; П - адмінбудівлі; Р - будівлі охорони; С - ваговій; Т - будівлі ТП.

Відповідно до матеріалів клопотання, на даний час невстановленими особами здійснюється демонтаж вищезазначеного майна, тому виникла необхідність у припиненні неправомірних дій невстановлених осіб щодо демонтажу майна товарно-тваринницького комплексу.

Враховуючи, що вилучене майно є речовим доказом, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є засобами вчиненого злочину, зберегли на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою не відчуження вказаних речей, слідчий просив задовольнити клопотання.

Слідчий суддя, з посиланням на ч.1 ст. 170 КПК задовольнив зазначене клопотання посилаючись на те, що у судовому засіданні доведено обґрунтованість поданого клопотання.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
У клопотанні про арешт майна слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою з посадовими особами ДП «СГП «Запорізьке» шляхом обману 14.02.2017 року заволоділи товарно-тваринницьким комплексом ДП «СГП «Запорізьке», після чого за попередньою змовою з державним реєстратором Камьянсько-Дніпровської районної державної адміністрації ОСОБА_10 , використовуючи підроблені документи, 17.02.2017 року здійснили перереєстрацію права власності товарно-тваринницького комплексу ДП «СГП «Запорізьке» на фізичну особу ОСОБА_11 , чим спричинили шкоду державним інтересам в особливо великому розмірі, у сумі 1 357 713 грн.

Проте в порушення вимог ч.2 ст. 171 КПК до клопотання слідчим не було додано оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими б слідчий обґрунтовував доводи клопотання щодо наявності самого факту вчинення злочину. Слідчим не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним нібито встановлено.

Так, відомості про нібито вчинений злочин за наведених обставин внесено до ЄРДР ще 28.03.2019 року. Відтак на день звернення слідчого із даним клопотанням досудове розслідування тривало майже 6 місяців. Проте слідчий при зверненні до суду із даним клопотанням не надав суду ні копій протоколів допитів державного реєстратора ОСОБА_10 , ні посадових осіб (станом на лютий 2017 року) ДП «СГП «Запорізьке», ні фізичної особи ОСОБА_11 . Слідчим не надано суду копій підроблених документів, на які він посилався, і на підставі яких нібито невстановлені особи заволоділи товарно-тваринницьким комплексом ДП «СГП «Запорізьке». Не надано доказів призначення експертних досліджень цих документів. До матеріалів клопотання не долучено копії реєстраційної справи із копіями документів, на підставі яких було 14.02.2017 року зареєстровано право власності на товарно-тваринницький комплекс за ОСОБА_11 .

Більш того, слідчим не надано слідчому судді доказів приналежності арештованого майна ДП «СГП «Запорізьке». З долученого до клопотання слідчого Акту приймання-передачі майна від ДП «Агроспецсервіс» Державному підприємству «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» неможливо встановити дану обставину, оскільки даний акт містить у собі майже 1700 (!!!) найменувань рухомих об`єктів і об`єктів нерухомості, які неможливо ототожнити з майном, щодо якого ставиться питання про арешт.

Допитаний лише 06.09.2019 року під час досудового розслідування в якості свідка в.о. директора ДП «СГП «Запорізьке» ОСОБА_12 пояснив, що навіть не знає чи перебуває вказаний товарно-тваринницький комплекс на балансі очолюваного ним підприємства, оскільки жодних документів щодо вказаного комплексу у нього немає. Пояснив, що обставини «приватизації» комплексу йому невідомі.

Більш того, відповідальність за вчинення злочину передбаченого ст.190 КК настає у разі заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Проте ні в клопотанні, ні в долучених до нього матеріалах взагалі не йдеться про особу, яку нібито було обмануто чи зловживання довірою якої було використано.

У разі вчинення злочину передбаченого ст. 190 КК власник майна або уповноважена ним особа добровільно передає належне чи ввірене йому майно винній особі. Проте за матеріалами клопотання взагалі є незрозумілим хто саме внаслідок обману чи зловживання довірою нібито добровільно передав предмет нібито вчиненого злочину. Адже за півроку досудового розслідування не було встановлено навіть потерпілу особу у цій справі.

Відтак слідчим не встановлено і не зазначено з чого і в якій формі мали місце прояви обману чи зловживання довірою.

Крім того, в клопотанні слідчого зазначено, що товарно-тваринницький комплекс є речовим доказом у справі, оскільки має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є засобом вчиненого злочину, зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На переконання судової колегії товарно-тваринницький комплекс на відміну від предмету злочину, не може бути засобом вчинення злочину. Даний комплекс не може зберігати на собі сліди злочину. Слідчим не зазначено у клопотанні які саме інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, даний комплекс у собі містить.

Прокурор під час апеляційного розгляду не спромоглась надати вичерпні відповіді на зазначені питання, пояснивши, що в теперішній час триває досудове розслідування, в ході якого має бути встановлено всі обставини, про які йдеться в клопотанні слідчого.

Таким чином, на переконання судової колегії слідчим у клопотанні про арешт майна не наведено, а долученими матеріалами провадження не доведено розумних підозр вважати, що майно, щодо якого ставиться питання про його арешт, є доказом вчиненого злочину, передбаченого ст.190 КК.

Внаслідок арешту товарно-тваринницького комплексу порушено право його законного власника ОСОБА_9 , який є добросовісним набувачем даного майна, придбавши його згідно з протоколом №303299 електронних торгів від 13.12.2017 року.

Наведених обставин слідчий суддя до уваги не прийняв і ухвалив рішення, яке не в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону і обставинам справи. У зв`язку з чим, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в цій справі.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року про арешт майна задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого 1-го відділення СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на товарно-тваринницький комплекс, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження та вчинення будь-яких дій щодо арештованого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4