"21" жовтня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
18.10.2019 о 15.35 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме автомобіль «БМВ 320 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування; зберігання автомобіля «БМВ 320 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам спеціально обладнаного майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 14.10.2019, близько 21:00 на нерегульованому пішохідному переході, в районі буд. № 22 по проспекту Любові Малої у м. Харкові стався наїзд невстановленого автомобіля, під керуванням невстановленого водія, який рухався по просп. Любові Малої зі сторони вул. Дудінської в напрямку вул. Грушевського у м. Харкові, на пішохода ОСОБА_5 з послідуючим наїздом автомобілем «БМВ 320 і» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці.
15.10.2019 в ході огляду транспортного засобу автомобіль «БМВ 320 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на територію спеціально обладнаного майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Відповідно до свідотцва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля «БМВ 320 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але який знаходився у користуванні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 .
Автомобіль «БМВ 320 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що вказаний транспортний засіб необхідний відповідним експертам для проведення експертиз технічного стану, трасологічної та автотехнічної експертиз.
Сторона обвинувачення зазначає, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якій він просить провести судове засідання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 11).
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 21.10.2019 надійшли заперечення від представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , в яких він зазначив, що з часу вилучення зазначеного автомобіля, органом досудового розслідування не встановлено жодних слідів на автомобілі, з яких вбачався причинно-наслідковий зв`язок до участі у дорожньо-транспортній пригоді з пішоходом, якого з об`єктивних у справі даних, збив зовсім інший автомобіль. Статус ОСОБА_6 невизначений по кримінальному провадженню. Органом досудового розслідування з`ясовується вина зовсім іншого водія, який безпосередньо скоїв наїзд пішохода. Не доведено, що ОСОБА_6 , або дійсний власник майна, має намір пошкодити, зіпсувати або здійснити інші дії, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Арешт автомобіля порушує права іншої особи, приватного підприємця. Крім збитків підприємцю у наслідок цього, в результаті погодних умов, при знаходженні на відкритій місцевості спеціального майданчику, майно зазнає руйнівних пошкоджень корпусу, псування. Сам факт проведення експертиз не спростовує потреби у збереженні речового доказу, оскільки є лише одним з факторів, що має значення, і має оцінюватись поряд з іншими обставинами кримінального провадження. Стороною обвинувачення не надано жодних даних, які б свідчили про необхідність накладення арешту на вилучене майно. Просив відмовити повністю у задоволенні клопотання про арешт майна, у зв`язку з його необґрунтованістю. Якщо клопотання слідчого все ж таки буде задоволено, вважати можливим визначити розумні строки накладення арешту, необхідні для проведення усіх слідчих дій та заходів за участю тимчасово вилученого автомобіля строком на 60 діб.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
15.10.2019 з 00.15 год. до 01.20 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: м. Харків, вул. Любові Малої, 22, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.10.2019, вилучено вказане в клопотанні прокурора майно (а.с. 4-8).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на території спеціально обладнаного майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «БМВ 320 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля «БМВ 320 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, на території спеціально обладнаного майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1