Номер провадження: 11-сс/813/1935/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0003538, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, маючого посвідку на постійне проживання в Україні, із неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, працюючого фізичною особою підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2019 року залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, у період з 22:00 до 07:00 годин, строком до 13.01.2020 року, з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про обґрунтованість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки. Зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вважає, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах і буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною. Просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що покладена слідчим суддею заборона не залишати будинок, в якому він проживає з 22:00 годин по 07:00 годин, а також покладені обов`язки, не можуть унеможливити існування заявленим ризикам. Вважає, що ОСОБА_8 може вчиняти дії направлені на уникнення від кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків, тим самим перешкоджаючи у встановлені істини у провадженні. Зазначає, що судом не враховано дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний є громадянином іншої держави, що дозволяє йому з легкістю залишати місце проживання.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 13.11.2019 приблизно о 10 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в ході телефонної розмови з ОСОБА_11 домовився з останньою про продаж червоної ікри.

Надалі у ОСОБА_10 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які ОСОБА_11 , 13.11.2019 повинна була передати за купівлю червоної ікри.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майно ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 та запропонував останньому відкрито викрасти вказані грошові кошти в момент продажу червоної ікри.

В подальшому, 13.11.2019 приблизно о 20:00 годин ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8 , реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, на автомобілі марки «Renault Duster» чорного кольору д/н НОМЕР_1 , прибули до будинку АДРЕСА_2 .

Надалі, діючи умисно із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи відкритий характер своїх злочинних дій, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , дочекавшись коли ОСОБА_11 вийде з будинку з грошовими коштами, розподіливши між собою ролі згідно яких ОСОБА_10 вийшов з водійського місця автомобіля, підійшов до ОСОБА_11 та шляхом ривку відкрито викрав з правої руки останньої грошові кошти в розмірі 12500 гривень та 165 доларів США, що в еквіваленті на момент вчинення злочину згідно курсу НБУ складає 4035 гривень. В цей час ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшов з пасажирського місця автомобіля, підбіг до ОСОБА_11 та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, схопивши руками зап`ястя рук останньої намагався припинити супротив з боку потерпілої.

Після чого, ОСОБА_10 відкрив багажник автомобіля та рукою стиснутою в кулак наніс удар в область лівого плеча ОСОБА_11 , після чого разом з ОСОБА_8 намагалися затягнути останню до багажника автомобіля.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_8 спричинили майнову шкоду потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 16535 гривень.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Щодо доводів апеляційної скарги.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на останнього певних обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином Російської Федерації, однак має право на постійне місце проживання на території України, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Вищевикладені обставини свідчать про недоведеність наявності у кримінальному провадженні ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Однак, беручи до уваги поведінку підозрюваного під час скоєння правопорушень, що інкримінуються останньому, а саме ігнорування норм та правил поведінки, вчинення злочину відкрито, зазначене свідчить про ризик того, що підозрюваний може вдатись до спроб незаконного впливу на потерпілу та свідків у зазначеному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про можливість застосувати до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
У клопотанні слідчого та в апеляційній скарзі прокурора відсутні відомості про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, впливав на потерпілих та свідків.
Прокурором в судовому засіданні апеляційного суду підтверджено, що з часу обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній не вчинив жодних дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню та порушення покладених на нього обов`язків.

При цьому апеляційний суд враховує те, що підозрюваний прибув самостійно в судове засідання апеляційного суду та надав пояснення, в яких зазначив, що перебував у ділових стосунках з чоловіком потерпілої та між ними існували суперечності, оскільки останній заборгував йому грошові кошти.

На думку апеляційного суду, одна лише тяжкість та суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваного та його поведінка після вчиненого кримінального правопорушення.

Висновки апеляційного суду
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, а саме з 22:00 години по 07:00 годин наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує зазначений слідчим суддею ризик, що виправдовує застосування саме такого запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Прокурором не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та необхідності застосування більш суворого запобіжного заходу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0003538, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019 року, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4