Справа № 450/1445/19 Провадження № 1-кп/450/299/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000888 від 18.05.2017 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нижнє Висоцьке Турківського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, інваліда 3-ї групи, тимчасово не працюючого, не військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні 3-х малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч.1 ст. 296 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника потерпілих-адвоката ОСОБА_5 , -

встановив:

судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 17.05.2017 року, в період з 19:00 до 20:00 год., зайшовши в приміщення будинку АДРЕСА_3 , в якому в той час знаходився співвласник даного будинку ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_7 , яка гостювала в даному будинку, діючи умисно, з хуліганських спонукань, тобто грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю, виражаючись нецензурною лайкою, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_6 , який являється інвалідом 2-ї групи з дитинства та не міг чинити опору, декілька ударів кулаками по голові, руках та спині, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, будучи фізично сильнішим за потерпілого ОСОБА_6 та взявши його під руки, викинув останнього через розбите вікно у двір на землю, внаслідок чого заподіяв йому синці на обох завушних ділянках, ушкодження правого передпліччя у вигляді набряку м`яких тканин, 3 рани на лівій виличній ділянці, верхній та нижній губах, синяк на повіках лівого ока , які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

За таких обставин ОСОБА_3 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю ( хуліганство), тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся та попросив вибачення у представника потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 в судове засідання не явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутногсті, в яких зазначили, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, при прийнятті рішення покладаються на суд.
Заслухавши думку учасників судового провадження ,суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.1 ст.296 КК України є правильною, оскільки він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю ( хуліганство), та в результаті таких діянь спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обставини , які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має на утримання 3-х малолітніх дітей, має постійне місце проживання , за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання межах санкції ч. 1 ст.296 КК України .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про його звільнення від відбування призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на день набрання чинності цим Законом , він мав на утриманні 3-х малолітніх дітей.
Прокурор ОСОБА_4 та представник потерпілого в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання про застосування відносно обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», вважаючи таке підставним.
Відповідно до ст. 85 КК України, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від відбування основного і додаткового покарань, призначеного судом , крім конфіскації майна.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 являється батьком дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,
НОМЕР_3 , вперше вчинив умисний злочин невеликої тяжкості. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до 07 вересня 2017 р., тобто дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_3 , судом не встановлені, тому він відноситься до осіб, які підпадають під дію п.«в» ст.1 ЗУ«Про амністію у 2016 р.».
Враховуючи наведене а також те, що ЗУ «Про амністію у 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 цього Закону задовольнити.
Судових витрат не має, цивільний позов не заявлявся, речових доказів немає, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.94,368-376,392-395,532 КПК України, суд-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 296 КК України та визначити йому покарання у виді штрафу розміром п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн..
На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарань за даним вироком.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1