Провадження № 1-кп/679/129/2019
Справа № 679/1530/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000282 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин, громадянина України, українця, не одруженого, тимчасово не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, 08.04.2019 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

За результатами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, будучи засудженим 08.04.2019 вироком Нетішинського міського суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт; з 24 травня 2019 року перебував на обліку Славутського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області. Порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_5 , були роз`яснені того ж дня, про що свідчить підписка від 24.05.2019. Окрім цього, ОСОБА_5 , доведено до відома ст. 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст. 389 КК України щодо умов відбування покарання у виді громадських робіт та наслідків ухилення від відбування зазначеної міри покарання. В подальшому, 24.05.2019 року ОСОБА_6 направлено до комунального підприємства Нетішинської міської ради «Благоустрій» для оформлення на роботу для відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт.

В комунальному підприємстві Нетішинської міської ради «Благоустрій», визначений перелік виконання робіт та складений графік виходу на роботу з 05.06.2019 року по 04.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_5 , повинен відпрацьовувати громадські роботи щоденно крім вихідних з 08.00 до 12.00 годин. Незважаючи на викладене, будучи обізнаним про необхідність виходу на відпрацювання громадських робіт згідно графіка, достовірно знаючи про покладені на нього обов`язки, ОСОБА_5 , умисно, без поважних причини, 07.06.2019, 10.06.2019, 11. 06.2019, 12.06.2019, 13.06.2019, 14.06.2019, 18.06.2019, 19.06.2019, 20.06.2019, 21.06.2019, 24.06.2019, 25.06.2019, 26.06.2019, 27.06.2019, 01.07.2019, 02 07.2019, 03.07.2019, 04.07.2019 не з`явився на відпрацювання громадських робіт.

20.09.2019 року, відповідно до ст.40 ч.1 КВК України, інспектором Славутського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, ОСОБА_5 винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності у разі порушення порядку та умов відбування покарання. Того ж дня, ОСОБА_5 повторно було надано направлення на виконання громадських робіт до комунального підприємства Нетішинської міської ради «Благоустрій», однак останній будучи обізнаним про необхідність виходу на відпрацювання громадських робіт згідно графіка, достовірно знаючи про покладені на нього обов`язки, умисно, без поважних причин 01.10.2019, 02.10.2019, 03.10.2019, 04.10.2019, 07.10.2019, 08.10.2019, 09.10.2019, 10.10.2019 не з`явився на відпрацювання робіт.

11.10.2019 року, відповідно до ст.40 ч.1 КВК України, інспектором Славутського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, ОСОБА_5 повторно винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності у разі порушення порядку і умов відбування покарання. Однак, ОСОБА_7 будучи обізнаним про необхідність виходу на відпрацювання громадських робіт згідно графіка, достовірно знаючи про покладені на нього обов`язки, умисно, без поважних причин 11.10.2019, 15.10.2019 16.10.2019, 17.10.2019, 18.10.2019, 21.10.2019, 22.10.2019, 23.10.2019 не з явився для відпрацювання громадських робіт.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , знаючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також наслідки ухилення від відбування покарання, із призначених 80 годин громадських робіт, станом на 23.10.2019 відпрацював лише 8 годин, окрім цього не повідомив уповноважений орган з питань пробації про причини неявки.

Такі дії ОСОБА_5 , набули тривалого характеру та являють собою невиконання обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання, та у відповідності до ст. 40 КВК України, є ухиленням, оскільки невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин є ухиленням від відбування покарання.

Отже, за увесь час перебування на обліку Славутського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, ОСОБА_5 , без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи письмово попередженим про наслідки не відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, систематично не виходив на відпрацювання громадських робіт більше двох разів, а саме 34 разів.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості, укладена 25 жовтня 2019 року між прокурором Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389, КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.

Також вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням правил ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.04.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) місяця та 1 (одного) дня арешту.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Під час судового засідання прокурор підтримав угоду з підозрюваним про визнання винуватості, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з її сторони є добровільним і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала угоду про визнання винуватості та просила її затвердити.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000282, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України. Дані діяння відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисник також розуміють наслідки затвердження даної угод, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості..

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецедив злочину.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. При цьому, за наявності сукупності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, у виді арешту строком на 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням правил ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.04.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) місяця та 1 (одного) дня арешту.

Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 25 жовтня 2019 року між прокурором Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням правил ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.04.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) місяця та 1 (одного) дня арешту.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1