пр. № 1-кс/759/1833/19
ун. № 759/5398/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах СВ прокуратури Київської обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської обл. ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000471 від 07.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:
21.03.2019 року до суду надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах СВ прокуратури Київської обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської обл. ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000471 від 07.10.2015 року про накладення арешту на майно третьої особи у кримінальному провадженні ТОВ «Гарантія Плюс» (ЄДРПОУ 37359563), а саме: на Феросплави у вигляді кусків і гранул середньої та дрібної фракції, вагою 264000 кг, що знаходяться на зберігінні у Волинській митниці ДФС за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Римачі, вул.Прикордонників, 27.
Вказане клопотання обґрунтовується тим, що СВ прокуратури Київської обл. проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471 від 07.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що в період з квітня по червень 2014 року службові особи митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів отримали для перевірки митних формальностей митні декларації щодо експорту Феросплаву у вигляді гранул середньої та дрібної фракції від ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс», загальною митною вартістю 125 тис. доларів США, на адресу компанії «Entsorgungszentrum GmbH Launchhaummer» (Німеччина).

Відповідно до своїх посадових обов`язків та вимог Порядку, службові особи митного посту зобов`язані здійснювати перевірку правильності класифікації товарів, правильності визначення митної вартості та самостійну оцінку ризиків за поданими ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» митними деклараціями.

В ході перевірки митних декларацій поданих ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» встановлено, що службові особи митного посту, використовуючи своє службове становище в інтересах ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс», умисно не здійснили перевірку класифікації товару та його вартості за даними електронних системи (Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності УТЕ ЗЕД) та (автоматизованої системи аналізу та управління ризикам - АСАУР).

В результаті вказаних умисних дій службових осіб, які виражались у застосуванні невірної класифікації та вартості товару, ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» отримали можливість сплачувати мито за заниженою ціною.

З метою реалізації свого злочинного умислу, в період з квітня по червень 2014 року, службові особи митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів, будучи уповноваженим на здійснення контролю правильності визначення класифікації та митної вартості товарів, знаючи та усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби та порушуючи вимоги ст.ст.54,69 Митного кодексу України, не виконуючи при цьому вимоги п.4.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №631, здійснили формальний аналіз наданих до митного оформлення документів даних, внесених до граф 31 та 33 митних декларацій без застосування автоматизованих систем.

За даними проведеного формального аналізу, службові особи митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів підтвердили своїми підписами та відтисками печаток використання обраного декларантом методу визначення митної вартості та класифікації товару.

Внаслідок протиправних дій службових осіб митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів, ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» отримало можливість сплатити занижену ставку мита.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №10151/17/45 від 31.10.2017 року, різниця митних платежів за митними деклараціями поданими ЗЕД ТОВ «Ліга-Опт-Трейдінг» та ТОВ «Гарантія плюс» між сумою сплаченого мита та розрахованої суми становить 2 900 229, 51 грн.

Відтак, внаслідок протиправних дій службових осіб митного посту «Східний термінал» Київської митниці Міндоходів в інтересах юридичних осіб, держава не отримала митного збору на загальну суму 2 900 229, 51 грн.

У кримінальному провадженні 19.12.2018 року головному державному інспектору ВМО №1 м/п «Столичний» Київської митниці ДФС ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, в подальшому обвинувальний акт спрямовано до суду для розгляду по суті.

Крім того, 25.02.2019 року головному державному інспектору ВМО №1 м/п «Столичний» Київської митниці ДФС ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, в подальшому обвинувальний акт спрямовано до суду для розгляду по суті.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено ряд слідчих дій в ході яких отримано предмети, документи, що мають значення для з`ясування обставин у кримінальному провадженні, сліди вчинення злочину, які мають доказове значення, а саме: на підставі протоколу огляду від 18.03.2019 року проведеного у Волинської митниці ДФС за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Римачі, вул.Прикордонників, 27, встановлено, що на території, яка обслуговується Волинською митницею ДФС, для зберігання вилучених митницею матеріальних цінностей (транспортних засобів та інших предметів), знаходяться поліпропіленові мішки білого кольору «біг беги» з вмістом предметів, зовні схожих на відходи металургійного виробництва, а саме: металеві сплави різної форми та об`єму, металева стружка, тощо.
Зазначені «біг беги» розміщені на території охоронюваного майданчику з лівої сторони на відкритому просторі (поза приміщеннями) у кількості 119 мішків. Вказані мішки з предметами, зовні схожими на відходи металургійного виробництва, різного об`єму, з незначними пошкодженнями, не опечатані.
Постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Київської області ОСОБА_3 , вказаний товар нерухомості визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000471 від 07.10.2015 року, оскільки вказані об`єкти є предметом незаконних правочинів, зокрема: визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно ТОВ «Гарантія плюс», оскільки вважає, що незастосування цього заходу призведе дозміни фізичних, хімічних показників вказаного феросплаву, що в подальшому може призвести до спотворення речового доказу і як наслідок може посприяти втраті властивостей критеріям ст.98 КПК України та призведе до невідповідностей хімічного дослідження.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у клопотанні.
Вислухавши доводи слідчого та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Однак, згідно абзацу 2 ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки у матеріалах клопотання відсутній витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження, а також, як вбачається із постанови Любомльського районного суду Волинської обл. від 18.12.2014 року, вказані у клопотанні Феросплави у вигляді кусків і гранул середньої та дрібної фракції, вагою 264000 кг, які належать ТОВ "Гарантія Плюс", повернуті вказаному товариству в порядку ч.3 ст.233 Митного кодексу України після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах СВ прокуратури Київської обл. ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської обл. ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000471 від 07.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України про накладення арешту на майно, відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1