ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №330/1937/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/934/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2019 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000270, внесеного до ЄРДР 18 червня 2019 року за ч.1 ст.197-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ФГ «Овечко» адвоката ОСОБА_7 , власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Процесуальний прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, яке надійшло від заступника начальника СВ Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 за матеріалами кримінального провадження №0000270, внесеного до ЄРДР 18 червня 2019 року відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали не свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, що, в свою чергу виключає застосування будь-яких запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження.

Стороною обвинувачення в межах заявленого клопотання не доведено, що на даний час існують підстави для висновку про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України, зокрема, що є підстави вважати, що має місце самовільне зайняття земельної ділянки.

Використання земельної ділянки є не самовільним зайняттям земельної ділянки, а використанням останньої без правовстановлюючого документа.

В апеляційній скарзі прокурор просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого повністю та накласти арешт на майно.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що слідчим суддею вірно визначено поняття самовільного зайняття земельної ділянки, при цьому суд дійшов хибного висновку щодо наявності факту використання земельної ділянки за кадастровим номером :07:001:0021 без правовстановлюючих документів, тим самим виключивши факт її самовільного зайняття.

Проте, з такими висновками погодитись неможна з огляду на таке.

Використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, насамперед, передбачає наявність волевиявлення власника землі щодо надання її у користування певній особі, засвідчене відповідним рішенням або договором, проте не зареєстрованим у встановленому законом порядку. Зокрема, у цьому випадку про факт використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів мало би свідчити наявність рішення органу місцевого самоврядування чи державної влади про надання земельної ділянки в оренду. Однак, суд дійшов невірного висновку про наявність факту використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів лише з огляду на розпорядження голови Якимівської райдержадміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 для ведення фермерського господарства, яке за своєю правовою природою не породжує будь-яких прав на земельну ділянку, у тому числі щодо її використання.

З огляду на викладене вбачається, що висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають фактичним обставинам.

Окрім того, судом не враховано ухвала слідчого судді від 24 червня 2019 року, яка набрала законної сили та відповідно до якої вже була встановлена наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 22 серпня 2019 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання, яке обґрунтовано тим, що 18 червня 2019 року до чергової частини Якимівського ВП Мелітопольського ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від начальника Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про те, що 18 червня 2019 року приблизно о 12 годині 50 хвилин на земельній ділянці, розташованій поблизу с.Володимирівка Якимівського району, виявлено факт самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_9 , яка належить Якимівській ОТГ.

18 червня 2019 року відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, та розпочате досудове розслідування.

18 червня 2019 року було проведено огляд місця події, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0021 площею 33.5801 га, яка знаходиться в межах території Володимирівського спіростинського округу Якимівського району Запорізької області, в ході огляду було встановлено, що на земельній ділянці :07:001:0021 площею 33.5801 га росте рослина пшениці, крім того знаходиться комбайн без реєстраційного номеру, трактор «Беларусь-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тракторний причеп, реєстраційний помер НОМЕР_2 , в якому знаходиться зерно рослини пшениця, тракторний причеп «2ПТС-4». реєстраційний номер НОМЕР_3 , порожній, які були вилучені під час огляду місця події.

24 червня 2019 року ухвалою слідчого судді Якимівського районного суду було накладено арешт на речові докази, а саме: комбайн без реєстраційного номеру, трактор «Беларусь-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 . тракторний причеп, реєстраційний помер НОМЕР_2 , в якому знаходиться зерно рослини пшениця, тракторний причеп «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , врожай пшениці, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :07:001:0021 строком на 2 місяці.

Сільськогосподарську техніку, а саме: комбайн без реєстраційного номеру, трактор «Беларусь-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тракторний причеп, реєстраційний помер НОМЕР_2 , в якому знаходиться зерно рослини пшениця, тракторний причеп «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , передано на відповідальне зберігання керівнику ФГ «Овечко» ОСОБА_8 із забороною відчужувати та розпоряджатися арештованим майном, без обмеження права користування цим майном.

Врожай пшениці, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :07:001:0021, шляхом його збирання передано на відповідальне зберігання керівнику ФГ «Овечко» ОСОБА_8 , зобов`язавши збереження врожаю без надання дозволу на його відчуження.

Відповідно до довідки Якимівської селишної ради, земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0021 знаходиться у комунальній власності Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства.

Окім того, встановлено, що 12 липня 2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - начальником відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління контролю за використанням та охороною Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_12 складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме про те, що ФГ «Овечко» в особі голови ОСОБА_8 самовільно займає земельну ділянку площею 33.5801 га кадастровий :07:001:0021, та цього ж дня складено припис, який видано ФГ «Овечко» в особі ОСОБА_8 , про усунення у 30-ти денний термін виявленого правопорушення чинного законодавства. Крім того, зроблено розрахунок розміру шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0021, який склав 129081,46 грн.

За даним фактом 27 липня 2018 року начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Гуляйпільському, Більманському, Оріхівському, Пологівському, Розівському районах Управління контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області ОСОБА_13 винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке вчинив ФГ «Овечко» в особі голови ОСОБА_8 , оскільки при розгляді справи зроблено висновок, що в порушенні є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.197-1 КК України.

Під час досудового розслідування до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області направлено листа про необхідність проведення перевірки, під час проведення якої необхідно надати відповіді на питання: чи має місце факт самовільного зайняття земельної ділянки та які завдані державі збитки внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області було надано копію акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0021, який було складено 10 вересня 2018 року, який не є підставою для визначення факту самовільного зайняття земельної ділянки у 2019 році.

Заслухавши доповідь судді; прокурора на підтримання апеляційної скарги; власників майна, їх представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і наполягали на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону в повній мірі враховані при розгляді клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до Якимівського районного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на зерно пшениці та транспортні засоби, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підтвердження доводів клопотання слідчим надано витяг з ЄРДР за №0000270 від 18 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, протокол огляду від 18 червня 2019 року, постанова про закриття справи від 27 липня 2018 року, та інші документи, якими, на думку слідчого, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
На думку органу досудового розслідування, зерно пшениці та транспортні засоби, вказані у клопотанні, є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, визначеним у ч.1 ст.98 КПК України, і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя вказав на те, що додані до клопотання матеріали не свідчать про наявність обґрунтованої підозри.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що арештоване майно належить ФГ «Овечко» (а.с.85-87). Щодо земельної ділянки, яка вказана у клопотанні, то у 2011 році розпорядженням голови Якимівської райдержадміністрації було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 для ведення фермерського господарства (а.с.6), вказаний проект був розроблений у 2013 році (а.с.60-69), до теперішнього часу за оброблення вказаної земельної ділянки ФГ сплачує орендну плату (а.с.83-84), в тому числі орендна плата сплачена за 2019 рік. Селищний голова у своєму листі вказує на те, що Якимівська селищна рада, як власник земельної ділянки, не вважає, що була спричинена шкода, зазначаючи про те, що орендна плата за обробку вказаної земельної ділянки була сплачена своєчасно (а.с.81-82).

Отже, надані ініціатором клопотання матеріали не підтверджують необхідність та доцільність накладення вищевказаного арешту.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення вищевказаного арешту, як і самої доцільності такого арешту, прокурором не доведено.

Окрім того, як встановлено колегією суддів, у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, зміст поданого клопотання не містить будь-якого об`єктивного обґрунтування наявності ризиків, встановлених ч.1 ст.170 КПК України. Стороною обвинувачення в межах заявленого клопотання не доведено, що на даний час існують підстави для висновку про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України, зокрема, що дійсно є підстави вважати, що мало місце самовільне зайняття земельної ділянки.
В самому клопотанні з цього приводу містяться лише припущення. Відсутні в матеріалах провадження і відомості про те, що будь-якій особі заподіяна шкода в певному розмірі, що є обов`язковою ознакою вищевказаного кримінального правопорушення.
Як зазначено у листі №05/1887 від 25 липня 2018 року Якимівської селищної ради власника земельних ділянок, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 є землекористувачами земельних ділянок, сплачують щорічно орендну плату до моменту реєстрації прав користування земельними ділянками.
Прокурором та слідчим не доведено, що вказане у клопотанні майно має будь-яке відношення до кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР.
Доводи прокурора про те, що розпорядження голови Якимівської райдержадміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 для ведення фермерського господарства, яке за своє правовою природою не породжує будь-яких прав на земельну ділянку, у тому числі щодо її використання, є безпідставними, оскільки як вбачається з пояснень ОСОБА_9 , наданих у суді першої інстанції, йому була надана згода посадовими особами Якимівської райдержадміністрації на обробку земельної ділянки та запропоновано взяти участь в аукціоні на вказану земельну ділянку.

Зазначені доводи ОСОБА_9 прокурором не спростовані, матеріали провадження доказів про протилежне не містять.

Посилання прокурора на ухвалу слідчого судді від 24 червня 2019 року жодним чином не спростовують висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Окрім того, як убачається з самого клопотання, на даний час виникла необхідність у повторному направленні до Головного Держгеокадастру у Запорізькій області листа про необхідність проведення перевірки з метою з`ясування питання, чи має місце факт самовільного зайняття земельної ділянки та які завдані державі збитки внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Викладене ще раз підтверджує відсутність підстав для накладення вказаного арешту на час звернення з клопотанням.

Отже, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог ст.ст.172, 173, 370, 372 КПК України, і порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування, колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не спростовують правильності рішення слідчого судді.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу начальника Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, яке надійшло від заступника начальника СВ ЯкимівськогоВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 за матеріалами кримінального провадження №0000270, внесеного до ЄРДР 18 червня 2019 року відмовлено, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу 01.10.2019 Справа № 330/1937/19