Провадження № 1-кп/643/1051/19
Справа № 643/7074/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0007114 від 19.12.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, яка має на утримані неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповної вищою освітою, не одруженого, працюючого на посаді начальника служби безпеки ВАТ «Глобалгазгруп» , раніше судимого 03.10.2018 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 гривен, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19.12.2018 приблизно о 00.20 годині, ОСОБА_9 , знаходячись у приміщені кафе «Берлога», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів 248/1, разом зі своєю знайомою ОСОБА_10 , побачивши в приміщені вказаного кафе раніше не знайому ОСОБА_11 , у якої при собі знаходилась жіноча сумка, з якої вона протягом часу відпочинку у вищевказаному кафе діставала для здійснення дзвінків мобільний телефон та гроші із гаманця для здійснення оплати за чекам, та діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вступили між собою у злочинну змову та розподілили злочинні ролі.

В подальшому, ОСОБА_10 побачивши, як ОСОБА_11 вийшла з приміщення кафе на вулицю взявши з собою свою жіночу сумку, прослідувала слідом за нею, та діючи згідно розробленого злочинного плану, виконуючи відведену їй злочинну роль, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшла до ОСОБА_11 , яка курила біля входу в кафе та на лівій руці тримала жіночу сумку, спровокувала безпідставний конфлікт.

Після цього, ОСОБА_9 , виконуючи відведену йому злочинну роль, вийшов слідом за ОСОБА_10 з приміщення кафе, продовжуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, повторно, побачивши як ОСОБА_10 завдала долонею правої руки один удар по обличчю ОСОБА_11 , ОСОБА_9 слідом завдав удар кулаком лівої руки у ліву частину голови потерпілої, від удару ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_11 впала на асфальт, ОСОБА_10 завдала удар правою ногою по голові потерпілої, слідом ОСОБА_9 наніс удар стопою обутої правої ноги у кросівки по обличчю ОСОБА_11 від чого потерпіла впала на спину та намагалась піднятися з асфальту, однак ОСОБА_9 знову наніс удар правою ногою по голові потерпілої ОСОБА_11 , від чого вона впала на асфальт потиличної частиною голови тримаючи руками себе за голову. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 завдали потерпілій ОСОБА_11 , згідно висновків судово-медичних експертиз № 09/1910-С/2018 від 29.12.2019, № 09/58-С/2019 від 23.01.2019: синці на голові, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкодженнях (відповідно до п.п. 2.3.2 «б» п. 2.3.5. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»

Після цього, ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, за попередньої змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи що опір потерпілої до супротиву подавлений, відкрито викрали жіночу сумку, яка знаходилась на асфальті поруч з лежачою ОСОБА_11 , в якій знаходились: мобільний телефон «Samsung Galaxy star 2 duos», вартістю згідно судово - товарознавчої експертизи № 423 від 10.01.2019 780 грн, з сім картою мобільного оператора Київстар, яка не представляє матеріальній цінності для потерпілої, мобільний телефон «Smartex M512», вартістю згідно судово - товарознавчої експертизи № 423 від 10.01.2019 1240,15 грн, з сім картою мобільного оператора Київстар, яка не представляє матеріальній цінності для потерпілої, гроші у розмірі 500 гривен.

Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка утримувала викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2520,15 грн.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вину у інкримінованому їм злочині, не визнали у повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_10 у суді показала, що 18.12.2018 вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 прийшли до їх спільного знайомого Конюха, де спілкувалися до 24 години. Після чого, втрьох прийшли до кафе «Берлога», де бажали замовити чай або кофе. В кафе вони перебували 2-3 хвилини. До неї підійшла ОСОБА_11 , яку вона раніше не знала. Остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та вимагала від неї повернути сумку та куртку, на що вона відповіла, що це питання не до неї. Вона вийшла на вулицю, за неї пішла ОСОБА_11 , на який була одягнута куртка, а сумку остання тримала у руці, але продовжувала її обвинувачувати в скоєнні крадіжки. Вона не витримала, та лівою долонею один раз вдарила ОСОБА_11 по щоці. В цей час ОСОБА_9 , який перебував на вулиці, вдарив ОСОБА_11 кулаком по голові, скільки таким чином він наніс ударів, вона не пам`ятає. Від чого ОСОБА_11 впала на землю на спину, та у неї вилетіла сумка. Вона схопила сумку, так щоб ніхто не бачив, сховала у себе за одяг, з метою викинути сумку, оскільки потерпіла обвинувачувала її у крадіжці. Покинув приміщення кафе, вона викинула сумку у кущі, та пішла до дому, де про події розповіла своєї матері. На наступний ранок вона разом з матір`ю прийшли до кафе «Берлога», але воно було зачинено, в кущах вона сумку потерпілої не знайшла, але знайшла телефон. Пізніше, вона попрохала робітників кафе, щоб вони допомогли їй зв`язатися з потерпілою. Через деякий час вона та потерпіла спілкувалися з приводу відшкодування спричиненої шкоди. Вона віддала ОСОБА_11 мобільний телефон, та за гроші своєї сім`ї відшкодувала спричинену матеріальну шкоду потерпілій у розмірі 10000 гривень. Попрохала вибачення.

Обвинувачена у суді додатково показала, що за час конфлікту ОСОБА_9 стояв за спиною, тому вона його не бачила. Вона таємно забрала сумку, та не може стверджувати, бачив чи ні ОСОБА_9 як вона забрала сумку потерпілої, при цьому мету наживи вона не переслідувала. ОСОБА_9 вона повідомила через декілька днів про те, що забрала сумку потерпілої. ОСОБА_9 ніяких грошей їй не повертав, вона самостійно та добровільно відшкодувала спричинену шкоду потерпілій, оскільки розуміла, що від її дій та від дій ОСОБА_9 потерпіла отримала тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_10 наполягала, що як вона, так і ОСОБА_9 в цей день, та ніч спиртні напої не вживали, були тверезі.

Додатково обвинувачена ОСОБА_10 змінила свою позицію, та у суді зазначила, що свою вину вона визнає частково, вважає, що її дії повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 у суді показав, що він разом з ОСОБА_10 та Конюхом 18.12.2018 перебували в дома у Конюха, після чого втрьох пішли до кафе «Берлога», де він намагався замовити чай або кофе, але кафе зачинялося. В приміщенні кафе він побачив своїх знайомих, а також потерпілу, яка виражалася на його адресу нецензурною лайкою, та обвинувачувала у скоєнні крадіжки її сумки та куртки. Усі речі потерпілої були у кафе, а вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Потім потерпіла почала обвинувачувати ОСОБА_10 у крадіжки її сумки та куртки. Він побачив, як ОСОБА_10 вийшла на вулицю, за ней пішла ОСОБА_11 , а потім почув конфлікт між ними, тому вирішив сходити до них на вулицю. Він побачив, як ОСОБА_10 відмахнулась від потерпілою рукою в обличчя потерпілої, а він долонею руки вдарив потерпілу по затилку. Потім він відштовхнув ногою в голову потерпілу. ОСОБА_10 почала його відтягувати від потерпілої, а він спричинив по голові потерпілої ногою удар, таким чином відштовхнув останню. Потерпіла від його ударів падала. ОСОБА_10 швидко залишила місце події, а він разом з ОСОБА_12 пішов до дому.

Від ОСОБА_10 він дізнався, що вона вкрала сумку потерпілої, а потім дізнався, що ОСОБА_10 відшкодувала спричинену шкоду ОСОБА_11 .

ОСОБА_9 зазначив, що коли він залишав місце події, потерпіла сиділа на землі, він не бачив де перебувала її сумка. Обвинувачений додав, що він спричиняв потерпілій тілесні ушкодження, оскільки відчував сильне душевне хвилювання, у зв`язку з обвинуваченням його потерпілою. Він визнає частково себе винним, а саме не заперечує, що спричинив потерпілій тілесні ушкодження.

Обвинувачений наполягав, що його дії повинно кваліфікувати за ч.1 ст.125 та за відповідною частиною ст.296 КК України.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, потерпілу, свідків, дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у скоєні інкримінованого їм кримінального правопорушення, події якого мали місце 19.12.2018 - доведеною.

Винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_11 , яка у суді показала, що вона в ніч з 18.12.2018 на 19.12.2018 перебувала в приміщенні кафе «Берлога». Через деякий час до кафе зайшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вона бачила у них на столі пиво. Вона розраховувалась самостійно за свої закази у кофе декілька разів, це бачили присутні в приміщенні. В цей час з`ясувала, що зникла її куртка. Звернулась до відвідувачів кафе, а потім до ОСОБА_10 , у якій питала куди зникла куртка. Потім вона, а за нею ОСОБА_10 вийшли на вулицю біля кафе, де між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 вдарила долонею руки по її щоці. Потім її вдарили ззаду по голові, від цього удару вона впала на землю. Лежачі на землі їй спричинив декілька ударів ногою по голові ОСОБА_9 . Коли вона піднялася на ноги, зникли ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та її сумка. На вулиці перебували тільки вони втрьох, відстань між нею та ОСОБА_9 з ОСОБА_10 була приблизно два метри. Вона зайшла до кафе, де викликала поліцію. В її сумці було майно, а саме: 500 гривень, два мобільних телефона, паспорт, та ключи. Приблизно через пів місяця її знайшла ОСОБА_10 , та повернула мобільний телефон, частково відшкодувала заподіяну матеріальну шкоду, а також остання принесла свої вибачення.

- Показами свідка ОСОБА_13 , який в суді показав, що з 00 години 30 хвилин до 01 години 19.12.2018 перебував у кафе «Берлога» в м. Харкові разом зі своїми знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у яких через деякий час виник конфлікт з потерпілою з приводу пропажі куртки. Потім ОСОБА_10 та потерпіла вийшли на вулицю біля кафе, через деякий час, за ними вийшов ОСОБА_9 . Кафе почалося зачинятися, він вийшов з приміщення, де побачив, що потерпіла намагалась встати на ноги. ОСОБА_9 знаходився поряд з потерпілою, а ОСОБА_10 на місці не було. Він разом з ОСОБА_9 дійшли до дому останнього. В ході розмови ОСОБА_9 йому нічого не повідомляв. В кафе вони нічого не вживали та не пили, оскільки кафе вже зачинялося.

- Показами свідка ОСОБА_14 , даними ним в суді про те, що 18.12.2018 близько 21 години він прийшов в приміщення кафе «Берлога» в м. Харкова, куди близько 22-х годин прийшла потерпіла, приблизно о 24 годині прийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Потім він бачив як потерпіла та ОСОБА_10 вийшли з приміщення на вулицю. Він через деякий час вийшов на вулицю, де побачив потерпілу, яка стояла на колінах, та питала про свою куртку з сумкою, яких він в той час при ній не бачив. Перебуваючи у кафе він бачив як потерпіла конфліктувала з ОСОБА_10

- Показами свідка ОСОБА_15 , даними нею у суді про те, що вона працювала в кафе «Берлога» останніх 8-м років, включно до 31.05.2019. У грудні 2018 до кафе прийшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ще один чоловік разом з ними. В той вечір в кафе були відвідувачі, а також потерпіла, яка прийшла сама та була в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сіли за стіл до потерпілої. Потім ОСОБА_10 та потерпіла пішли на вулицю. До кафе повернулася одна потерпіла, яка почала обвинувачувати ОСОБА_10 у крадіжки її сумки. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вона більше у кафе не бачила. Потім потерпіла викликала поліцію. На наступний день прийшли до кафе потерпіла з донькою, які дивилися відео з камер спостережень, які працювали на той час у кафе, а саме: всередені приміщення, та дві-три на вулиці. Вона разом з потерпілою та її донькою почали проглядати відео з камер спостереження на моніторі. Вона бачила, що ОСОБА_10 на вулиці розмовляє з потерпілою. В той час до них підійшов ОСОБА_9 , який два рази вдарив по голові потерпілу, а потім ОСОБА_9 та ОСОБА_16 пішли.

- Показами свідка ОСОБА_17 , даними нею у суді, про те, що 18.12.2018 вона працювала в кафе «Берлога». У вечорі до кафе прийшла потерпіла, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час в приміщення кафе зайшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також незнайомий чоловік. Потім на вулицю вийшла потерпіла, за нею ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . До кафе повернулася тільки потерпіла, яка стала вимагати повернути їй сумку, та викликала поліцію. На наступний день вона разом з потерпілою переглядала відео з камер спостережень, які на той час працювали у кафе. З відео вона побачила, як потерпіла розмовляє з ОСОБА_10 , яка рукою відштовхує потерпілу, потім ОСОБА_9 ногою наносить два удари по голові потерпілої, від чого остання падає на землю. ОСОБА_18 та ОСОБА_9 покидають місця події.

- Показами свідка ОСОБА_19 , даними нею у суді, про те, що вона є донькою потерпілої, ОСОБА_11 19.12.2018 їй з ранку брат повідомив, що їх мати побили. Вона побачила, що у матері опухла ліва сторона обличчя. Мати їй повідомила, що її побили в кафе «Берлога». Після чого, вона прийшла до кафе «Берлога», де на її вимогу надали для перегляду відеозапис з камер спостережень кафе, з якого вона побачила, що її мати на вулиці біля кафе спілкується з ОСОБА_10 , яка штовхає матір. В цей час, ОСОБА_9 спричиняє матері серію ударів ногами по голові та руці. Матір падає на землю. ОСОБА_10 , в свою чергу, бере матері сумку і покидає місце події. Потім ОСОБА_9 покидає місце, та уходить разом з іншим чоловіком. Матір встає та заходить до приміщення кафе. Сумка була сірого кольору, в якій знаходились: гроші у розмірі 500 гривень; два мобільних телефона, паспорт. Через деякий час до них звернулась ОСОБА_10 , яка передала мобільний телефон, який належав ОСОБА_11 , та перебував в сумці, яка була у неї викрадена. Потім ОСОБА_10 та її матір декілька раз приносили гроші, в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди. Зі сторони ОСОБА_9 ніякого відшкодування, або принесення вибачення - не було.

- Заявою ОСОБА_11 від 19.12.2018, в якій вона прохає поліцію притягнути до кримінальної відповідальності раніше незнайомих їй осіб, які 19.12.2018 близько о 01 годині, біля кафе «Берлога», відкрито заволоділи її сумкою з речами, чим спричинили матеріальну шкоду. (т.2 а.с. 5).

- Довідкою КНП «Міська клінічна лікарня швидкої допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 19.12.2018, відповідно до якої, ОСОБА_11 поставлений діагноз: забій правої скроневої області. (т.2 а.с.6).

- Даними протоколу огляду місця події від 19.12.2018, а саме ділянки біля кафе «Берлога», за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 248/1. (т.2 а.с.7-9).

- Даними протоколу слідчого експерименту від 29.12.2018 за участю ОСОБА_11 , спеціаліста ОСОБА_20 , в ході проведення якого потерпіла показала місце, зазначив час, та механізм спричинення їй тілесних ушкоджень. (т.2 а.с. 12-15).

- Висновками судово-товарознавчої експертизи № 423 від 10.01.2019, згідно до яких, ринкова вартість не наданого для дослідження мобільного телефону ТМ «Samsung» модель «SМ-G130Е» Саlaxy Star 2 Duos, зазначеного в ухвалі, станом на 19.12.2018 складала 780,00 грн. Ринкова вартість не наданого для дослідження мобільного телефону ТМ «Smartex» модель «М512», зазначеного в ухвалі, станом на 19.12.2018 складала 1240,15 грн. (т.2 а.с. 22-26).
- Висновками судово-медичної експертизи № 09/1910-С/2018 від 29.12.2018, згідно до яких, у ОСОБА_11 з урахуванням наданої медичної документації приходжу до висновків, що у неї маються: синці на голові, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразились та могли бути отримані у термін на який вказує ОСОБА_11 . По ступеню тяжкості це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (відповідно до п.п.2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Обставини на які посилається ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту в загалі не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень. (т.2 а.с. 31,32).

- Висновком судово-медичної експертизи № 09/58-С/2019 від 23.01.2019, згідно якого, у ОСОБА_11 малися: синці на голові, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразились та могли бути отримані у термін, вказаний в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи.

По ступеню тяжкості це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (відповідно до п.п.2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Обставини на які посилається ОСОБА_11 в ході проведення допиту та при перегляді наданого відео файлу (як слід з протоколу огляду речей) в загалі не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень. (т.2 а.с. 38-41).

- Даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 05.04.2019, за участю потерпілої ОСОБА_11 , з фототаблицями.

В ході проведення яких потерпіла впізнала за зростом, статурою, кольором волосся, очам, носу, губам ОСОБА_10 та ОСОБА_9 як осіб, які 19.12.2018 біля кафе «Берлога» з застосуванням насильства викрали її майно. (т.2 а.с. 62-78).

- Даними протоколу огляду речей від 05.04.2019 з фототаблицею, за участю ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон «Samsung» модель «SМ-G130Е» Саlaxy Star 2 Duos», та даними постанови про визнання речовими доказами та їх приєднання до кримінального провадження від 05.04.2019. (т.2 а.с. 54-58).

- Даними протоколу огляду речей з фототаблицею за участю ОСОБА_11 від 02.01.2019, та постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 02.01.2019, а саме: відеозапис від 19.12.2018, розміщений на матеріальному носії DVD-R диску. (т.2 а.с. 44-58).

Стосовно зазначеної позиції обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та їх захисника, щодо непричетності обвинувачених до скоєння інкримінуємого їм злочину, а саме те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 діяли окремо, не бачили один одного на місці події, та не мали корисного умислу, суд знаходить ці ствердження безпідставними, оскільки суду не надано доказів цих стверджень стороною захисту.

Така позиція обвинувачених та захисту не знайшла свого підтвердження у суді, оскільки спростовується як матеріалами справи, а саме висновками судово-медичних експертиз, висновки однієї з якої були наведені з урахуванням даних проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 та експерта. Крім цього, позиції обвинувачених спростовується показами потерпілої, свідків, які у суді опізнали обвинувачених, як осіб які скоїли злочинні дії стосовно потерпілої 19.12.2018. Потерпіла та свідки надавали послідовні свідчення, котрі не змінювали в ході судового розгляду справи. А також відеозапис від 19.12.2018, розміщений на матеріальному носії DVD-R диску, який був предметом дослідження у суді. Тому у суду відсутні підстави ставити данні свідчення під сумнів. Більш того ці свідчення в повному обсязі відповідають письмовим доказам, які досліджені у суді, а саме протоколами впізнання осіб за участю потерпілої ОСОБА_11 , в ході проведення яких остання впізнали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , як осіб, які скоїли стосовно неї злочин, а саме відкрито викрали належне її майно з застосуванням насильства 19.12.2018.

Більш того, суд бере до уваги і ті обставини, що ОСОБА_10 в ході досудового розслідування повернула потерпілій відкрите викрадене майно- мобільний телефон.

Крім цього, не витримує ніякої критики і позиція обвинувачених, що кожен діяв окремо з різним умислом, оскільки один одного не бачив. Ці ствердження не можуть бути об`єктивними, оскільки відстань між одним до одного та потерпілою була мізерна , а саме не більше двох метрів, про що повідомили свідки, потерпіла у суді та територія проглядалась. Крім цього, як тільки ОСОБА_10 заволоділа майном потерпілої сумкою та покинула місця події, ОСОБА_9 , в свою чергу, припинив свої дії стосовно потерпілої, та також зник з місця скоєння ними злочину.

Позиція захисту стосовно визнання недопустимими доказів: відеозапису від 19.12.2018, розміщений на матеріальному носії DVD-R диску та постанови про визнання речовими доказами та їх приєднання до кримінального провадження від 05.04.2019, а саме: мобільний телефон «Samsung» модель «SМ-G130Е» Саlaxy Star 2 Duos», суд вважає не доведеною, та такою що не підлягає задоволенню.

Так, матеріали справи містять запит до директора кафе «Берлога» про надання відеозапису з камер спостереження кафе «Берлога» за 19.12.2018. Крім цього, свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 показали у суді, що заклад, а саме кафе «Берлога» станом на 19.12.2018 був облаштований камерами відео спостереження як внутрішніми , так і зовні, відеозапис з яких було переглянутий свідками.

Прокурором у суді були надані та залучені до матеріалів справи протоколи про надання доступу до матеріалів досудового розслідування з описом документів від 24.04.2019 за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 за участю їх захисника ОСОБА_8 , згідно до яких на аркушах провадження № 89-92 містяться протокол огляду речей. Заяв, клопотань або доповнень від останніх з цього приводу станом на 24.04.2019 не надходило.

Далі до відповідності вимог ст.ст.84-87 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, слідчий суддя, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами є показання, речовий доказ, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

З урахуванням наведеного суд, не вбачає підстав для задоволення клопотання захисту про визнання доказів недопустимими.

Суд вважає за необхідне навести про те, що в ході судового розгляду по справі не знайшли підтвердження той факт, що обвинувачені на час події 19.12.2018 перебували у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає за необхідним навести, що судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

На підставі аналізу матеріалів справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до скоєння інкримінованого їм злочину, події якого мали місце 19.12.2018, а невизнання своєї провини, пояснюється їх намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному до себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 в п.43 ЄСПЛ підкреслив: « Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого їм злочину. Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України, оскільки вона скоїла відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Приходячи до висновку про необхідність кваліфікувати дії обвинувачених саме за ч. 2ст. 186 КК України суд враховує правові позиції, викладені в п.24 Постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності».

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Обвинувачена ОСОБА_10 раніше не судима, офіційно не працевлаштована, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, та фактичне місце мешкання.

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий, в тому числі за скоєння умисного корисливого злочину, працює на посаді начальника служби безпеки ВАТ «Глобалгазгруп», де добре характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Має захворювання: гострий холецистит. Мешкає за місцем реєстрації з матір`ю, яка є пенсіонеркою.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченим, судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених. Згідно зі ст. 66 КК України - щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного.

Даних про належну оцінку своїх противоправних дій обвинуваченими у матеріалах справи не має, у суді останні не довели таких даних.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_10 , добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 судом не визнано.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання за ч. 2 ст.186 КК України, у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані їх дії, оскільки виправлення обвинувачених неможливо без ізоляції від суспільства.

Враховуючи дані про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність.

Суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_10 міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75, ч.1 п.п. 1,2 ст.76 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , час тримання його під вартою, починаючи з моменту фактичного затримання, тобто з 11.04.2019.

Суд вважає доцільним міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 залишити до набрання вироку чинності у вигляді тримання під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Суд вважає доцільним міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 залишити до набрання вироку чинності у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів, суд стягує з обвинувачених в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 , визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 до набрання законної сили вироком, залишити без змін у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_9 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 , час попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання - 11.04.2019.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 , обчислювати з 11.04.2019 з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 залишити раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський Слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів у розмірі 1430 гривень, в рівних частках по 715 (сімсот п`ятнадцять гривень) гривні, з кожного.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Samsung» модель «SМ-G130Е» Саlaxy Star 2 Duos», який передано на зберігання ОСОБА_11 повернути власнику; диск DVD-R з відеозаписом від 19.12.2018, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_9 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1