ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3062/14-к Номер провадження 11-кп/814/1081/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судових засідань ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 17 липня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

17.07.2019 Ленінським районним судом м. Полтава відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи ( далі ДУ) «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, слюсаря по ремонту автомобілів, раніше судимого 12.12.2013 Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
засудженого 27.02.2015 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 187, ст. 71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією частини особистого майна, 25.04.2016 Ленінським районним судом м. Полтави зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 24.05.2014 по 08.10.2015 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Приймаючи таке рішення суд зазначив, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин і своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, за час відбування покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія №64» перебував на оперативно - профілактичному обліку, як «Злісний порушник встановленого порядку відбування покарання», не полишає намірів продовження злочинної діяльності на волі, по відношення до інших засуджених нестриманий, конфліктний.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 17.07.2019 та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що на даний час відбув 2/3 частини покарання, він ОСОБА_7 має 10 заохочень, не перебуває на оперативно - профілактичному обліку, не підтримує відносин із засудженими злочинної спрямованості, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно.

Заслухавши доповідача, засудженого на підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі .

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким" № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 27.02.2015 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 187, ст. 71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією частини особистого майна (а.с. 24-25 т.1).

25.04.2016 Ленінським районним судом м. Полтави зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 24.05.2014 по 08.10.2015 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.46 т.1).
Початок строку покарання ОСОБА_7 визначено з 24.05.2014, кінець строку покарання 9.07.2020 (а.м. 24,25 т.1).

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.05.2014.
З 27.05.2014 по 23.10.2015 та з 4.12.2015 по 26.02.2016 ОСОБА_7 перебував в СІЗО м. Полтава. За час перебування два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що був двічі поміщений до карцеру : на 7 діб за зберігання заборонених предметів; на 10 діб за встановлення між камерного зв`язку, стягнення погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав (а.с.2).
З 23.10.2015 відбуває покарання в Державній установі «Полтавська виправна колонія № 64».

Згідно характеристики засудженого, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» майором внутрішньої служби ОСОБА_8 , погодженої заступником начальника ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» із соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 , затвердженої начальником ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» ОСОБА_10 від 3.06.2019 ОСОБА_7 під час відбування покарання допустив порушення установлених правил і порядку відбування покарання за, що три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Під впливом проведених виховних та профілактичних заходів змінив свою поведінку на кращу. Стягнення зняті та погашені в установленому порядку.

Має десять заохочень. До представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їхні законні вимоги. За станом здоров`я працездатний. Працевлаштований в майстерні установи, до праці та виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. Роботи із самообслуговування та по благоустрою території місць позбавлення волі виконує, проявляє розумну ініціативу. Зарахований до участі в програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Заходи виховного характеру відвідує, робить для себе вірні висновки. Соціальні зв`язки підтримує. За характером скритий, цілеспрямований. В середовищі засуджених не конфліктний, підтримує стосунки з різними категоріями засуджених. Негативно ставиться до злодійських традицій. Усвідомлює тяжкість вчиненого злочину, визнає свою вину.

ОСОБА_7 має виконавчі листи на суму 4875,72 грн., утримано 1337,12 грн., з них 1140 грн. достроково.
Засудженому ОСОБА_7 комісією установи відмовлено: 16.05.2016 у застосуванні до нього передбаченої законом пільги згідно ст. 101 КВК України; 17.10.2016 у застосуванні до нього передбаченої законом пільги згідно ст. 82 КК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення; 16.01.2018 у застосуванні до нього передбаченої законом пільги згідно ст. 81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення; 31.05.2018 Ленінським районним судом м. Полтави, засудженому було відмовлено в умовно достроковому звільненні, згідно ст. 81 КК України (а.с.2).

За час відбування покарання ОСОБА_7 має: 10 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці від 23.09.2016; 17.05.2017; 15.08.2017; 15.11.2017; 15.02.2018; 15.05.2018; 15.08.2018; 15.11.2018; 15.02.2019; 15.05.2019; 5(п`ять) стягнень від : 2.04.2015 карцер 7 діб за зберігання заборонених предметів, погашено; 26.10.2015 - догана за відмову від роботи по благоустрою території установи, знято; 2.11.2015 догана за відмову виконувати обов`язки чергового, погашено; 26.02.2016 - карцер 10 діб за встановлення між камерного зв`язку, погашено; 22.06.2016 догана за порушення форми одягу, погашено(а.с. 3).

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 , останній за час відбування покарання у ДУ ПВК №64 перебував на оперативно - профілактичному обліку, як «Злісний порушник встановленого порядку відбування покарання». У відношенні до інших засуджених нестриманий, конфліктний. Підтримує відносини із засудженими злочинної спрямованості, не полишає намірів продовження злочинної діяльності на волі, що підтверджується довідкою (а.с.148 особової справи).

На даний час засуджений ОСОБА_7 не перебуває на оперативно - профілактичному обліку. У відношенні до інших засуджених стриманий, не конфліктний. Підтримує рівні відносини із засудженими. Відомостей, щодо злочинних намірів засудженого до оперативного відділу не надходило. Намірів, щодо продовження злочинної поведінки на волі не виказує (а.с. матеріалів особової справи 185).

Станом на 6.01.2018 засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання.

За даними довідки головного бухгалтера установи ОСОБА_11 засудженому ОСОБА_7 за період з листопада 2015 по грудень 2017 нараховано заробітну плату в сумі 2173,52 грн., а за період з листопада 2017 по січень 2018 становить 898,34 (а.с. особової справи 183- 191).

Працевлаштований в майстерні установив бригаді по пошиву одягу, працював автослюсарем в бригаді по ремонту автомобілів.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого, суд першої інстанції врахував дані про поведінку і ставлення до праці ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, які наведені вище, та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення.

Доводи засудженого на неврахування судом того, що він має заохочення, а стягнення зняті та погашені є необґрунтованими та спростовується рішенням суду.

З огляду на те, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення за весь час відбування покарання, а не за час який передує звільненню, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно - дострокового звільнення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4