Провадження № 1-кп/750/409/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004330 від 23.07.2019 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Драбівського району, Черкаської області, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

15.07.2019, близько «21» год. «00» хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення офіційного документа та реалізуючи свій злочинний умисел, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі столу, який знаходився у кімнаті даної квартири, таємно викрав банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка згідно положення Закону України від 02 жовтня 1992 № 2657-Х1І «Про інформацію», Закону України від 05 квітня 2001 №2346-111 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону від 22 травня 2003 № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 № 414, і примітки ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, та являється офіційним документом, яка видана ОСОБА_5 , який являється її держателем, та яка належить банку-емітенту Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк».

Того ж дня о «21» год. «10» хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_4 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у формі витоку та блокування інформації, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи додаток «Приват24», який діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, авторські права на який належать Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», завантажений та встановлений на стільниковий телефон «Самсунг» з номером стільникового оператора зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_2 , що належить дружині ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та, використовуючи стільниковий телефон «Meizu-M6S» з номером стільникового оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , та який останній добровільно передав ОСОБА_4 у тимчасове користування, здійснив несанкціоновану авторизацію до особистого аккаунту ОСОБА_5 автоматизованої системи «Приват24», прив`язавши його до номеру стільникового оператора зв`язку ТОВ «лайфсел» НОМЕР_2 , що належить його дружині, ввівши при цьому самостійно вигаданий пароль входу, чим здійснив блокування інформації, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, та в подальшому отримав повний доступ до даних банківських рахунків ОСОБА_5 , що призвело до витоку інформації, яка відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Після цього, 15.07.2019, у період часу з «23» год. «16» хв. по «23» гол. «21» хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: вул. Гонча, буд. 17, м. Чернігів, діючи єдиним умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи раніше викрадену банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з використанням банкоматів № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , що належать Акціонерному товариству «Альфа-Банк», таємно викрав, здійснивши операції по зняттю коштів чотирма транзакціями на загальну суму 4000 грн. 00 коп. з банківського рахунку № НОМЕР_6 , відкритого на ім`я ОСОБА_5 в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.
Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за:
ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів;
ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку та блокування інформації.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом визнано рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного його вік, сімейний стан, стан здоров`я, соціальну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставину, яка його обтяжує рецидив злочинів, відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності та доводи досудової доповіді про середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, у зв`язку з чим доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах санкції статті, за якою він засуджується.

При цьому, оскільки обвинуваченим скоєно сукупність злочинів, слід застосувати норми ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі і запобіжні заходи не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шісток вісімдесят) грн;

за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн;

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- оптичний диск з записом з камери відео спостереження та паперові квитанції залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1