Справа № 606/750/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
30 травня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі кримінальне провадження № 0000084 про обвинувачення:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 122 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
15 березня 2018 року близько 18 години 00 хвилин між ОСОБА_5 та його батьком ОСОБА_7 , які перебували за місцем спільного проживання в приміщенні житлового будинку в АДРЕСА_1 , виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень своєму батьку ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 15 березня 2018 року, близько 18 години 00 хвилин перебуваючи в приміщенні житлового будинку в АДРЕСА_1 знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним наблизився спереду до ОСОБА_7 та розуміючи протиправний характер своїх дій, лівою рукою умисно схопив свого батька ОСОБА_7 за шию, та умисно наніс три удари кулаком правої руки по тулубу зліва, в ділянку ребер ОСОБА_7 .
Внаслідок заподіяних умисних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки із переломами 69 го лівих ребер, які у відповідності до висновку експерта № 479 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України не визнав та дав показання, що він з батьком ОСОБА_7 посварилися через маму. Батько пішов до підвалу, після чого прибіг до хати і почав кричати, що його побили. Вибіг на двір і побіг до сусіда. Але після того як батько впав, він побіг до сусіда і викликав швидку медичну допомогу. Він впав з висоти власного росту на сходи. Під час проведення слідчого експерименту на нього слідчий здійснював моральний тиск Про закриття кримінального провадження за його заявою про чинення неправомірних дій щодо нього слідчим йому відомо. Постанову про закриття вказаного провадження, порушеного за його заявою він не оскаржував.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 суд оцінює критично як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, перешкоджання суду у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_7 показаннями свідків та іншими доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав показання, що 15 березня 2018 року між ним та ОСОБА_5 виникла словесна сварка з приводу хвороби матері, яку привіз він з лікарні після обстеження. Прийшовши в кімнату де перебувала мати ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 в кутку кімнати зловивши його лівою рукою за шию та іншою рукою завдав три удари в живіт, під час нанесення ударів потерпілий почув, що в нього поламані ребра. Потерпілий просив, щоб ОСОБА_5 припинив бити його після чого він вийшов на сходи та намагався викликати швидку допомогу, оскільки відчув різкий біль в області ребер. Зі сходів він не падав, так як вважає себе фізично здоровим та за період життя у вказаному будинку не падав з вказаних сходів. ОСОБА_5 телефон в нього забрав, не викликавши швидкої потерпілий пішов до сусіда ОСОБА_8 та просив, щоб той викликав швидку допомогу та пояснив, що його побив ОСОБА_5 Повертаючись від сусіда, оскільки той не зміг викликати швидкої, почув, що машина медичної допомоги вже на його подвір`ї. Швидкою допомогою потерпілого доправили до лікарні, де надали медичну допомогу та направили в стаціонарне лікування, лікарю він пояснив, що його побив ОСОБА_5 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала показання, що вона працює фельдшером на швидкій медичній допомозі, 15 березня 2018 року поступив виклик сина ОСОБА_5 на швидку, що батько ОСОБА_7 впав зі сходів, приїхали на подвір`я побачили ОСОБА_7 та запитала, що сталося, на що він відповів, що його побив син ОСОБА_5 та він відчуває біль в спині і в грудях. Після чого його запитала чи потрібно йому поміряти тиск та надати допомогу в той момент повідомили, що ОСОБА_10 стало погано в кімнаті, фельдшер надала допомогу хворій, в якої піднявся тиск та забрали ОСОБА_7 в приймальну Теребовлянської ЦКРЛ.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання, що 15 березня 2018 року до нього прийшов сусід ОСОБА_7 для того щоб він викликав йому швидку допомогу тому, що його побив син ОСОБА_5 . Потім приходив ОСОБА_5 та сказав, що він викликав вже «швидку», так як ОСОБА_7 сам впав зі сходів, більше нічого по вказаному факту не може пояснити.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України доводиться іншими доказами, а саме:
витягом з кримінального провадження № 0000084 внесеного 15 березня 2018 року до Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000084 відомостей про те, що 15 березня 2018 року ОСОБА_7 звернувся із заявою до Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, що 15 березня 2018 року близько 18 год. 00 хв. по місцю спільного проживання у приміщенні житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час словесної суперечки із батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 умисно кулаками рук наніс останньому близько 5-ти умисних ударів по тулубу, чим завдав йому тілесних ушкоджень.
/а.с. 1/
- висновком експерта № 479 від 11 квітня 2018 року, з якого вбачається, що згідно із даними медичної карти № 203 стаціонарного хворого у ОСОБА_7 при зверненні 15.03.2018 року в КУТРР «Теребовлянська центральна районна лікарня» та наступному стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КУТРР "Золотниківська районна лікарня" за результатами клінічного обстеження була діагностована закрита травма грудної клітки із переломами ребер. При судово-медичному дослідженні записаного на компакт-диск рентгенологічного зображення органів грудної порожнини, виявлені переломи 6-9-го лівих ребер. Відмічені вище у ОСОБА_7 переломи ребер, враховуючи відсутність ознак їх зрощення на рентгенологічному зображенні та описаний в медичній карті № 293 клінічний перебіг травматичного процесу, виникли у ОСОБА_7 незадовго до його поступлення на лікування. Виявлені у ОСОБА_7 переломи ребер в клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості (п. 2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995). Зазначені вище переломи ребер, з огляду на вид ушкодження, їх розташування та морфологічні властивості, що були встановлені при дослідженні рентгенологічного зображення, утворилися у ОСОБА_7 щонайменше від трьохразового впливу тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею в ділянку грудей, не виключено від ударів руками, як про це зазначено у постанові. Відмічені у п. 1 цих підсумків переломи ребер, не властиві для виникнення при падінні на площині "з висоти власного росту".
/ а.с. 48-51/

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2018 року з ілюстративною таблицею, зміст якого детально відображав відтворення обвинуваченим ОСОБА_5 нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , а саме: лівою рукою притиснув потерпілого до стіни та наніс близько три удари кулаком правої руки в область ребер (ліва частина).
/а.с. 52-53/
Суд оцінює критично, твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування до нього незаконних методів проведення досудового розслідування, шляхом здійснення морального тиску слідчим СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області під час проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2018 року та визнання у зв`язку з цим недопустимим вище вказаного доказу винуватості.
Так, згідно витягу з кримінального провадження № 0000001 внесено 02 січня 2019 року до Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 відомості про вчинення працівниками СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Однак, згідно постанови про закриття кримінального провадження від 27 лютого 2019 року кримінальне провадження за № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2019 року, у зв`язку із відсутністю в діяннях заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України - закрито.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і що його дії кваліфіковано правильно як умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його позитивну характеристику, а також те, що він раніше не судимий, приходить до висновку що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 1ст. 122 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, поклавши на нього обов`язки, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Керуючись ст.ст. 342-368, 374-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавленням волі на строк 3 роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання, з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_12