Номер справи 289/1368/19
Номер провадження 1-кс/289/444/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2019 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просить суд змінити місце зберігання автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 з покладенням на останнього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу та зобов`язати слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області передати автомобіль та технічний паспорт під зберігальну розписку ОСОБА_4 для зберігання.

Клопотання обґрунтовано тим, що 25.07.2019 слідчим суддею Радомишльського районного суду Житомирської області було розглянуто клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000353 від 24.07.2019 та накладено арешт на автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак, місце його зберігання судом визначено не було; на даний час вищезазначений транспортний засіб зберігається на території майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів та його визнано речовим доказом. В матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо наявності обладнаного майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, відсутня розписка з вказівкою, хто є відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу як речового доказу; при розміщенні автомобіля у дворі Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області не був проведений огляд автомобіля, що є грубим порушенням. Крім того, автомобіль має пошкодження, а саме пошкоджене лобове скло, внаслідок чого вода затікає в салон, що призводить до його псування.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що Радомишльським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомрській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000353 від 24.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого від 24.07.2019 в даному кримінальному провадженні були визнані речовими доказами вилучені під час огляду автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , та велосипед «Спутник», що належить ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді від 25.07.2019 на автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , накладено арешт.

За змістом частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до частини 5 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Отже, нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт.

Згідно з частиною 2 статті 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді.

Із зазначеного можна зробити висновок, що під час досудового розслідування зберігання речових доказів, наданих стороні обвинувачення, покладається на зазначену сторону.

При цьому, частиною 7 статті 100 КПК України визначено, що слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, а саме: для вирішення питання про знищення речового доказу, його передання для реалізації чи технологічної переробки або Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним.

Отже, діючим законодавством не передбачено звернення до слідчого судді з клопотанням про зміну місця зберігання речового доказу, а також покладення рішенням слідчого судді відповідальності за зберігання речових доказів.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про зміну місця зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.

За таких обставин, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Слідчий суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)