пр. № 1-кс/759/7161/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у досудовому розслідуванні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007224 від 09.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
31.10.2019 року слідчий слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 та просить надати дозвіл старшому слідчому слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів, з можливістю їх вилучення (здійснення їх виїмки) у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: оригіналу позовної заяви про розірвання шлюбу від ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , що надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вхідним №58068 від 28.12.2017 (ун. №759/19644/17) та копії матеріалів цивільної справи ун. №759/19644/17.

У клопотанні слідчий пояснив, що 17 лютого 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, про що здійснено актовий запис №217 у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допитана в якості свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_5 показала, що восени 2017 року вона дізналася про зраду чоловіка, ОСОБА_6 покинув її та пішов до коханки.

Через деякий час ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 розлучитися, при цьому попросив щоб саме ОСОБА_5 подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу (оскільки ОСОБА_5 на той час була зареєстрована у м. Харків, а ОСОБА_6 у м. Київ, тому, оскільки позовна заява у цивільному судочинстві за загальним правилом подається за місцем реєстрації відповідача, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 розлучатися у м. Київ, тому що не мав часу їздити до м. Харків), а він оплатить послуги свого знайомого юриста, який напише для неї позовну заяву, подасть її до суду та в подальшому буде представляти її інтереси в суді. Але для цього ОСОБА_5 мала видати нотаріально посвідчену довіреність на цього юриста. На той час ОСОБА_5 не мала уявлення про те, що позовна заява про розірвання шлюбу, згідно законодавства має бути підписана нею особисто.

ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_5 , що цей юрист співпрацює з ним давно і цей юрист підготує позовну заяву про розірвання шлюбу та буде представляти її інтереси в суді, при цьому оплату послуг цього юриста ОСОБА_6 бере на себе. ОСОБА_5 погодилась із запропонованими умовами та 27.12.2017 року в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_6 оформила нотаріально посвідчену довіреність на ОСОБА_8 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області 03 листопада 2005 року, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .) Самого ОСОБА_8 . ОСОБА_5 жодного разу не бачила та не спілкувалася із ним.

Після оформлення від імені ОСОБА_5 довіреності на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_6 сказав, що в суд їй ходити не потрібно, про результати судового розгляду він їй повідомить.

Про подання 28.12.2017 року ОСОБА_8 до Святошинського районного суду міста Києва від імені ОСОБА_5 позовної заяви про розірвання шлюбу та про подальший судовий розгляд цієї заяви їй не було нічого відомо до літа 2018 року. В жодне судове засідання ОСОБА_5 не з`являлась, адже ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_8 представляє її інтереси в суді.

Про хід судового розгляду ОСОБА_5 було не відомо. Влітку 2018 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що суд відбувся і їх розлучили.

В жовтні 2018 року ОСОБА_5 отримала копію рішення (ухвали) суду від 19.03.2018р. по справі №759/19644/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу.

Із рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19.03.2018 року по справі №759/19644/17 ОСОБА_5 з подивом дізналася, що з «її нібито слів»: «….позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, що призвело, з лютого 2016 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому подальше збереження шлюбу не можливе, зазначала, що спору щодо поділу спільного майна немає та те, що між нею та відповідачем досягнуто згоди про те, що спільна дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю, а батько братиме учать у вихованні та матеріального забезпечення дитини, а тому на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.».

Представник ОСОБА_5 , Адвокат ОСОБА_9 , звернулася до Святошинського районного суду міста Києва та ознайомилася із матеріалами справи №759/19644/17. Справа №759/19644/17 містить позовну заяву про розірвання шлюбу, яка «нібито» підписана ОСОБА_5 .

Оскільки ОСОБА_5 жодного разу не зустрічалась з ОСОБА_8 , особисто позовну заяву про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 не підписувала, викладення в позовній заяві, а в подальшому - в мотивувальній частині рішення по справі №759/19644/17, інформації стосовно того, що ОСОБА_5 та її колишній чоловік, ОСОБА_6 , не проживають разом з лютого 2016 року, було здійснено або ОСОБА_8 , або самим ОСОБА_6 лише з однією метою: з метою уникнення поділу спільного нажитого майна подружжя, а саме: майнових прав на машино-місце № НОМЕР_2 , загальною площею 21,99 кв.м., яке розташоване у житлово-офісно-торговельному комплексі з підземним паркінгом по АДРЕСА_3 , майнові права на яке виникло у ОСОБА_5 28.01.2016 року.

Як вбачається із документів, що містяться в ІНФОРМАЦІЯ_4 в матеріалах справи №759/19644/17, 28 грудня 2017 року, ОСОБА_8 , як представник ОСОБА_5 за Довіреністю від 27.12.2017 року, звернувшись до Святошинського районного суду міста Києва із метою подання «нібито підписаної ОСОБА_5 » позовної заяви про розірвання шлюбу, використав завідомо підроблений офіційний документ позовну заяву про розірвання шлюбу, в якій викладаються «нібито» від імені ОСОБА_5 факти та яка «нібито» підписана ОСОБА_5 .

Враховуючи вимоги чинного законодавства, ОСОБА_8 , як представник ОСОБА_5 за Довіреністю від 27.12.2017 року, не мав права підписувати від її імені позовну заяву про розірвання з ОСОБА_6 шлюбу, про що йому, як фаховому спеціалісту, достеменно було відомо. Оскільки позовна заява про розірвання шлюбу містить «нібито» підпис ОСОБА_5 можливо зробити наступний висновок ОСОБА_8 , діючи спільно із ОСОБА_6 , та за попередньою змовою, підробив підпис ОСОБА_5 на позовній заяві про розірвання шлюбу. Отже, мало місце підроблення офіційного документа позовної заяви про розірвання шлюбу. На підставі підробленого офіційного документа позовної заяви про розірвання шлюбу Святошинський суд міста Києва 19.03.2018 року прийняв рішення по справі №759/19644/17, в мотивувальній частині якого міститься недостовірна інформація.

Допитаний в якості свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_8 показав, що особисто він не знайомий з ОСОБА_5 та жодного разу з нею не зустрічався. Позовна заява про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від імені ОСОБА_5 від 28.12.2017 була складена ним зі слів ОСОБА_6 ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що текст позовної заяви узгоджено ним з ОСОБА_5 . ОСОБА_5 не була присутня при складанні позовної заяви про розірвання шлюбу. Текст позовної заяви особисто ОСОБА_8 не узгоджувався з ОСОБА_5 . Текст позовної заяви ОСОБА_8 надіслав ОСОБА_6 на електронну пошту, після цього останній надав йому надрукований варіант позовної заяви, на якому вже був підпис від імені ОСОБА_5 . ОСОБА_10 особисто подавав позовну заяву про розірвання шлюбу від імені ОСОБА_5 28.12.2017 про розірвання шлюбу до ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі нотаріальної довіреності від 27.12.2017.

Одночасно з цим, допитаний в якості свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , показав, що позовна заява про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від імені ОСОБА_5 від 28.12.2017 була складена імовірно, ОСОБА_11 . Зі слів ОСОБА_6 , ОСОБА_12 надсилав на його електронну адресу текст позовної заяви про розірвання шлюбу від імені ОСОБА_5 з метою ознайомлення. Даний текст ОСОБА_6 прочитав особисто, та, скоріш за все, надсилав на електронну адресу ОСОБА_5 . ОСОБА_6 не пам`ятає чи ставила підпис на позовній заяві про розірвання шлюбу ОСОБА_5 .

У ході проведення досудового розслідування доведення факту підроблення підпису на позовній заяві про розірвання шлюбу від імені ОСОБА_5 , прямого умислу та мети використання підробленого документу ОСОБА_6 та/або ОСОБА_8 піддаються припущенню.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що оригінал позовної заяви про розірвання шлюбу від ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , що надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вхідним №58068 від 28.12.2017 (ун. №759/19644/17) та копії матеріалів цивільної справи ун. №759/19644/17, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, прийняття законного рішення передбаченого ст. 283 КПК України та з метою виконання завдань кримінального процесу, передбачених ст. 2 КПК України, а тому виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до оригіналу та копій вищезазначеної документації.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати клопотання у його відсутність.

З

Розглянувши клопотання та вивчивши додані до нього матеріали і докази, суд дійшов висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 160 КПК України, є обґрунтованим і підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ст. 162 КПК України відомості, які можуть становити комерційну таємницю вчинення нотаріальних дій, відносяться до охоронюваної законом таємниці, яка містить в речах та документах.

Оскільки суду не надано відомостей, що докази, про які йде мова у клопотанні, відносяться до переліку, зазначеному у ст.161 КПК України, вказані у клопотанні речі і документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; немає можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України : «Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах здобутих злочинним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.»

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" №9 від 01.11.1996, зазначено, що при розгляді справ суд має суворо додержуватись закріплений у ч. 1 ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості. При цьому неприпустимо поклади на обвинуваченого доведення свої невинуватості.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку № 5 від 29.06.1990, вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність і невинність обвинуваченого. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд має постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправдним, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а сам принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно до ст. 9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У рішенні по справі "Барбера, Мессегу та Джабардо проти Іспанії" від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що "принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитись на користь підсудного".

В рішенні від 30.06.2008 у справі №22978/05 "Гефген проти Німеччини" Європейський суд для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину "плодів отруйного дерева", відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отриманні за його допомогою, будуть таким ж.

В рішенні від 21.04.2011 по справі №42310/04 "Нечипорук і Йонкало проти України" Європейський суд визначив, що докази отриманні в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид та розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини які впливають на ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставиною що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно п. 1.1 Розділу І. Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів, тому отримання оригіналу позовної заяви про розірвання шлюбу від ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , що надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вхідним №58068 від 28.12.2017 (ун. №759/19644/17) є необхідним і обов`язковим для подальшого призначення і проведення судово-почеркознавчої експертизи в рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання слід задовольнити, оскільки при зверненні до суду із зазначеним клопотанням слідчим доведено, що існує потреба у вказаних заходах, про які йдеться в клопотанні слідчого, а у слідства відсутня можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні та необхідні для призначення у справі експертизи.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у досудовому розслідуванні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007224 від 09.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Надати дозвіл старшому слідчому слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів, з можливістю їх вилучення (здійснення їх виїмки) у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: оригіналу позовної заяви про розірвання шлюбу від ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , що надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вхідним №58068 від 28.12.2017 (ун. №759/19644/17) та копії матеріалів цивільної справи ун. №759/19644/17.

Визначити строк дії ухвали тривалістю тридцять днів, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Ухвала слідчого судді про доступ до речей і документів, підлягає обов`язковому виконанню. У разі невиконання ухвали слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано тимчасовий доступ до речей і документів, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положенням ст. 166 КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1