Справа № 740/4742/17
Провадження № 1-кп/740/22/19
В И Р О К

іменем України

13 вересня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2017 року за №0001488, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючої професійно-технічну освіту, не працюючої, не одруженої, раніше судимої 21 червня 2017 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт, проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.389 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , яка засуджена 21 червня 2017 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт, після постановлення 18 вересня 2017 року на облік Ніжинського міськрайонного відділу з питань пробації, ознайомившись 18 вересня 2017 року з порядком та умовами відбування громадських робіт, із письмовим попередженням про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання громадських робіт, отримавши направлення для відпрацювання громадських робіт до Вертіївської сільської ради Ніжинського району, 19 вересня 2017 року прибула до Вертіївської сільської ради Ніжинського району для відбування покарання у виді громадських робіт, де сільським головою видано розпорядження про відбування безоплатних громадських робіт ОСОБА_3 , складені графіки її виходу на роботу.
Згідно табеля з Вертіївської сільської ради Ніжинського району за жовтень 2017 року ОСОБА_3 не виходила на відбування громадських робіт на визначених об`єктах 09, 10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 25, 26, 27, 30, 31 жовтня 2017 року без поважних причин, що є обов`язком засудженої ОСОБА_3 відповідно до ст.37 КВК України, і відповідно до ч.3 ст.40 КВК України є умисним ухиленням від відбування громадських робіт.
Станом на 17 квітня 2018 року ОСОБА_3 відбула 56 годин громадських робіт, невідбута частина покарання становить 94 години громадських робіт.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала, показавши, що приходила на відпрацювання громадських робіт, але відповідальна особа не ставила відміток про відпрацювання.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що як секретар виконавчого комітету Вертіївської сільської ради, здійснювала контроль за відпрацюванням ОСОБА_3 громадських робіт, остання працювала дві неділі на території школи з 19 вересня 2017 року, у жовтні 2017 року відпрацювала тільки 5 днів, складені табелі, ОСОБА_3 вказувала, що захворів її співмешканець, відповідні довідки надані не були.

Із врахуванням доказів кримінального провадження суд приходить до слідуючих висновків.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 червня 2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт, остання 18 вересня 2017 року поставлена на облік Ніжинського МРВ з питань пробації, їй роз`ясненні порядок та умови відбування даного покарання, наслідки ухилення. ОСОБА_3 19 вересня 2017 року направлено для відпрацювання громадських робіт до Вертіївської сільської ради Ніжинського району, де вона ознайомилась із розпорядженням та графіком відпрацювання громадських робіт. Вказані обставини обвинуваченою ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечуються.

Відповідно до повідомлення Ніжинського МРВ з питань пробації від 17 квітня 2018 року станом на 17 квітня 2018 року ОСОБА_3 відбула 56 годин громадських робіт, невідбута частина покарання становить 94 години громадських робіт, що підтверджується також довідками Вертіївської сільської ради від 13 жовтня 2017 року, 30 жовтня 2017 року, 15 листопада 2017 року щодо невідпрацювання ОСОБА_3 громадських робіт 09, 10, 11, 12-30 жовтня 2017 року, та не з`явлення останньої з 01 листопада 2017 року по 15 листопада 2017 року для складення графіку відпрацювання, відповідними табелями виходу на роботу, що в свою чергу узгоджується із показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 щодо невідпрацювання ОСОБА_3 громадських робіт без поважних причин. Вказані докази спростовують доводи обвинуваченої ОСОБА_3 щодо відпрацювання громадських робіт в повному обсязі.
Відповідно до ст.ст.84, 86, 92 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Докази на підтвердження поважності причин невідпрацювання громадських робіт ОСОБА_3 на пропозицію суду не надані, судом створені необхідні умови для реалізації обвинуваченою її процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставини, які пом"якшують покарання, в судовому засіданні не встановлені, обтяжуюча обставина-рецедив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, повязане із забезпеченням виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, що має підвищений рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченої, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким скарг не має, є працездатною особою, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, перебуває на диспансерному обліку лікаря-нарколога.

Згідно досудової доповіді Ніжинського МРВ з питань пробації від 12 березня 2018 року щодо ОСОБА_3 визначений високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, виправлення останньої без позбавлення чи обмеження волі буде становити небезпеку для суспільства.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту в межах санкції статті, даний вид покарання, із врахуванням особи обвинуваченої, є достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстави, які унеможливлюють застосування покарання у виді арешту відповідно до ст.60 КК України, в судовому засіданні не встановлені.

Невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду від 21 червня 2017 року у виді 94 годин громадських робіт, із врахуванням співвідношення згідно ст.72 КК України одному дню арешту восьми годин громадських робіт, частково приєднати до покарання за новим вироком відповідно до ч.1 ст.71 КК України.
Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.2 ст.389 КК України і призначити їй покарання у виді 03 (трьох) місяців арешту.

За сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 червня 2017 року у виді 94 годин громадських робіт, із врахуванням співвідношення згідно ст.72 КК України одному дню арешту восьми годин громадських робіт, і призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 03 (трьох) місяців 11 (одинадцяти) днів арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту її затримання.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6 .