Номер провадження: 11-сс/813/1890/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

слідчого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2019 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, у кримінальному провадженні №0000645, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2019, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2019 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП України в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , та продовжено строк тримання під вартою до 16.11.2019 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в країні Бельгії, громадянина Бельгії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, у кримінальному провадженні №0000645, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2019.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо

ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, незмінність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам. Також слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. ст. 194, 199, 370, 372 КПК України, висновки оскарженої ухвали не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. ст. 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали про продовження строку тримання під вартою.

В зв`язку з тим, що 09.11.2019 були оголошені вступна та резолютивна частини оскарженої ухвали, доводи апеляційної скарги обґрунтував в судовому засіданні апеляційного суду.

Вказав, що підозра у вчинені ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується недопустимими доказами. На його думку, допити потерпілих проводились не уповноваженою службовою особою, що не мала права на здійснювати вказаної процесуальної дії під час досудового розслідування.

Вказує, що слідчим та прокурором заявлені у клопотанні ризики не доведені, однак слідчий суддя на вказані обставини уваги не звернув та безпідставно продовжив термін дії найсуворішого запобіжного заходу, а також не взяв до уваги його доводи, про забезпечення постійного місця проживання підозрюваного за місцем проживання його сестри для ОСОБА_8 .

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що протягом червня-липня 2019 він здійснював діяльність з вербування та переміщення жінок з метою їх сексуальної експлуатації за грошову винагороду на території Бельгії, використовуючи їх уразливий стан.

15.07.2019 ОСОБА_8 був затриманий в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та 16.07.2019 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.09.2019, із визначенням розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000645, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2019, продовжений до 16.11.2019.

Цього ж дня ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжений до 09.11.2019.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжений до 16.11.2019, в межах строку досудового розслідування.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржену ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про недопустимість доказів, на яких обґрунтована підозра відносно ОСОБА_8 , та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вище вимог Закону та Конвенції при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння та заявлених у кримінальному провадженні ризиків уже встановлювалась слідчими суддями під час застосування та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до матеріалів клопотання, зокрема:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 04.07.2019, в якому потерпіла описує подробиці спілкування з підозрюваним, підтверджує обставини викладені в матеріалах кримінального провадження, а також вказує, що зможе впізнати ОСОБА_8 , так як бачила його фотографії, копію закордонного паспорту та спілкувалась з ним онлайн.

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 05.07.2019, в якому потерпіла описує подробиці спілкування з підозрюваним, підтверджує обставини викладені в матеріалах кримінального провадження, а також вказує, що зможе впізнати ОСОБА_8 при зустрічі, так як він відправив їй свої фото та копію закордонного паспорту через WhatsApp, на підтвердження чого надає витяги з їх переписки.

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 16.07.2019, в якому він вказує, що надавав допомогу подругам дівчини на ім`я ОСОБА_14 , з якою він познайомився по інтернету та знайшов її номер телефону, коли ввів в пошуковій системі «Гугл» - «ескорт послуги». Він мав тривалу переписку з подругами дівчини на ім`я ОСОБА_14 та погодився допомогти останнім з працевлаштуванням в Бельгії в сфері надання ескорт послуг, оскільки вказаний вид діяльності не заборонений в його рідній країні.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, захисник стверджував про відсутність обгрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, у звязку з недопустимістю доказів, на яких грунтуться підозра ОСОБА_8 , але ці твердження захисника апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що спростовуються наданим прокурором в судовому засіданні дорученями (в порядку ст. 40 КПК України) співробітникам оперативного підрозділу органу Національної поліції про проведення детального допиту в якості потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про обставини вчинення відносно них кримінального правопорушення, а також вручення останім пам`яток про права та обовязки потерпілих.

Таким чином апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки ці питання вирішуються судом при розгляді обвинувального акту.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази у даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому

ОСОБА_8 оголошено про підозру, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу докази в своїй сукупності на даній стадії вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання сторони захисту на те, що обґрунтованість підозри щодо

ОСОБА_8 ґрунтується на недопустимих доказах у зв`язку з тим, що допити потерпілих здійснювались неналежним суб`єктом, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки вказані доводи не знайшли підтвердження в судовому засіданні, а прокурором надано докази, що спростовують доводи сторони захисту.

Наразі обвинувальний акт у вказаному кримінальному проваджені вже направлено до районного суду для розгляду по суті.

ІІ. Щодо заявлених захисником в судовому засіданні доводів на обґрунтування апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Апеляційний суд вважає, що підозрюваний, який є громадянином Бельгії, не має місця реєстрації та постійного місця проживання на території України, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин.

Крім того, апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні не зменшився і продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки підозрюваному відомі особи потерпілих, він особисто з ними спілкувався та знає подробиці їхнього особистого життя, перебуваючи на свободі, він може незаконно впливати на потерпілих шляхом психологічного тиску, погрожуючи чи шантажуючи, і таким чином схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Доводи захисника в судовому засіданні апеляційного суду щодо забезпечення ОСОБА_8 постійного місця проживання, за місцем проживання сестри захисника та потребі лікування підозрюваного, не можуть бути обставинами, що матимуть настільки стримуючі фактори для запобігання вищевказаним ризикам, та не можуть гарантувати виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того захисником не надано апеляційному суду жодних додаткових доказів на їх підтвердження.

Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інших доказів апеляційному суду не було представлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката

ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2019 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, у кримінальному провадженні №0000645, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2019 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4