03.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/4748/19
Єд.унік.№205/4748/19
Провадження №1кп/205/857/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0003293 від 17 грудня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, раніше не засудженого; не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 14 грудня 2018 року, близько 21 години 50 хвилин, перебував за адресою: АДРЕСА_3 , біля магазину ФОП « ОСОБА_5 , де побачив раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_6 , який тримав в руках мобільний телефон на дві сім-карти та сумку для ноутбуку, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення майна останнього. Реалізуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи відкрито, із корисливих міркувань, шляхом ривку вихопив з однієї руки мобільний телефон «Redmi-6a» Gold 2 Gb RAM 16 Gb ROM на дві сім-карти, вартістю 2948 грн.92 коп., в чохлі, вартістю 75 грн., а з другої руки вихопив сумку для ноутбуку, в якій знаходилося портмоне з грошовими коштами в сумі 12 000 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_6 та робочі документи, а всього на загальну суму 15 023 грн.92 коп., таким чином заволодів зазначеним майном, після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.

Допитаний в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене та підтвердив суду, що дійсно він, при вказаних в обвинувальному акті обставинах, у вказаних місці та час, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , зазначеним в обвинувальному акті, на загальну суму 15 023 грн.92 коп.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілих та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, має двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, з урахуванням думки потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи у сумі 250 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року та шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №4744 від 21 грудня 2018 року в розмірі 250 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1