В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.09.2019 Справа №607/13300/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001199 від 19 квітня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Козівка Козівського району Тернопільської області, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, що проживає по АДРЕСА_1 , судимої вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів громадян, який сплачено 19 липня 2018 року,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника адвоката ШлапакаМ.Я., -

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2019 року близько 11 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій повторний злочинний умисел, 19 березня 2019 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кухні квартинри АДРЕСА_2 , розуміючи, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, із кухонного стола викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Хіомі» марки «Redmi Note 4x» вартістю 2439, 17 грн., помістивши його в кишеню своєї куртки. Після чого покинула приміщення квартири, розпорядившись майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2439, 17 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

29 липня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у пред`явленій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялася, потерпілому повністю відшкодована шкода.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_3 , а саме за ч 2 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченою та просив її затвердити.

Під час судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 підтримала угоду про примирення та просить суд її затвердити. При цьому, обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялася, а також надала свою згоду на призначення їй узгодженого угодою покарання.

Прокурор в судовому засіданні завив, що незважаючи на те, що дана угода може бути укладена в цьому провадженні, на його думку, узгоджене сторонами покарання є занадто м`яким, з огляду на що в затвердженні угоди слід відмовити.

Захисник ОСОБА_6 просив суд угоду затвердити та додатково врахувати при затвердженні угоди той факт, що обвинувачена ОСОБА_3 перенесла важку травму головного мозку, внаслідок чого є інвалідом 3-ї групи з приводу психічного захворювання, про що надав суду висновок судово - психіатричного експерта №253.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України. Узгоджене сторонами покарання, з огляду на визнання ОСОБА_3 вини, відшкодування шкоди, того факту, що обвинувачена є інвалідом 3-ї групи, відповідає вимогам ст.65 КК України та не суперечить інтересам суспільства.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим та обвинуваченою ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 628, 04 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити укладену 29 липня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

Процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 4 (чотири) коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1