Справа № 309/1537/19
Провадження № 1-кп/309/395/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001241 від 20.10.2018 року, відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, проживаючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше неодноразово судимого, остання судимість вироком Хустського районного суду від 27 вересня 2018 року за ч.2 ст.190 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на два роки, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4 .

Потерпілого ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вироком Хустського районного суду від 29.07.2004 року за ст. 185 ч. З КК України до 3 років примусових заходів виховного характеру, вироком Хустського районного суду від 23.01.2008 року за ст. 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, вироком Хустського районного суду від 17.06.2008 року за ст. 185 ч. З КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, вироком Хустського районного суду від 04.04.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 6 місяців, вироком Хустського районного суду від 19.03.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, вироком Тячівського районного суду від 30.11.2016 року за ст15 ч.2 ст. 185 ч.3 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі , вироком Хустського районного суду від 20.11.2017 року за ч. 2. ч. З ст. 185 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі, вироком Хустського районного суду від 27.09.2018 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки , на шлях виправлення не став . Так , ОСОБА_3 19.10.2018 року біля 13.00 год., маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що його дії не помічаються сторонніми особами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків підійшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , перестрибнувши через металевий паркан проник до дворогосподарства даного будинку, після чого шляхом віджиму вікна на літній кухні проник в житло звідки з тумби викрав грошові кошти в сумі 88 000 російських рублів що згідно курсу НБУ станом на 19.10.2018 становить 37 540 гривень, та 350 доларів США, що згідно курсу НБУ саном на 19.10.2018 р. становить 9810 гривень, чим саме завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 47 350 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю у вчиненому щиро розкаявся.. Суду ствердив , що він дійсно 19.10.2018 року біля 13.00 год. перестрибнувши через металевий паркан проник до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 якого він впізнає, після чого шляхом віджиму вікна проник в літню кухню звідки з тумби викрав грошові кошти в сумі 88 000 російських рублів та 350 доларів США, які використав на власні потреби. У вчиненому розкаюється.

В судовому засіданні будучи допитаним потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив , що, він 19 жовтня 2018 року прийшовши додому помітив відчинене вікно на його будинку в АДРЕСА_2 . Зайшовши у будинок він виявив крадіжку його грошових коштів у розмірі 88 000 російських рублів та 350 доларів США, після чого викликав працівників поліції. Шкода йому відшкодована частково у розмірі 300 доларів США. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 він не має.

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Покази ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло .

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин , який передбачений ч.3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Судом встановлено, що вироком Хустського районного суду від 27 вересня 2018 року, який вступив в законну силу 29 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та засуджено до двох років обмеження волі . на підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом року іспитового строку у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, посередню характеристику за місцем проживання, стан здоров`я, спосіб життя ( не працює, раніше судимий, перебуває у цивільному шлюбі ), позицію прокурора та потерпілого у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 даного Кодексу.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, оскільки відповідно до норм КК України є не припустимими, та не дають підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу. Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Речові докази слід вирішити в порядку передбаченому ст.. 100 КПК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та , враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі

На підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 27.09.2018 року два місяці обмеження волі, які відповідно до ч.1 п. 1 ст. 72 КК України відповідають одному місяцю позбавлення волі, і остаточно до відбуття засудженому ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді трьох років і одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі аудіо запис , який поміщено на CD диск залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1