УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/13361/19

Провадження № 1-кп/638/1429/19

28.11.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження №0002968 від 30.07.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, без місця реєстрації, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
встановив:

30.08.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄДР 30.07.2019р. №0002968 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, та про можливість призначення справи до судового розгляду.
У свою чергу обвинувачений та захисник проти призначення справи до судового розгляду заперечували, вказали про необхідність повернення обвинувального акту з огляду на те, що обвинувальний акт не конкретизовано, порушено право на захист та не погоджуються з кваліфікацією. Стосовно продовження строків тримання під вартою просили суд призначити більш м`який, з огляду на те, що він раніше не судимий, обвинувальний акт не конкретизовано, сторона обвинувачення не довела ризики, не погоджуються з кваліфікацією, має хворого батька та надійні соціальні зв`язки.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора про призначення справи до судового розгляду та вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою.
Суд, розглянувши клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст.314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд повертає обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, зокрема ст.291 КПК України. Положеннями вказаної статті визначені відомості, які має містити обвинувальний акт.
Відповідно до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт, серед інших, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З обвинувального акту в даному кримінальному провадженні вбачається, що всі необхідні відомості, визначені законом, він містить, зокрема і виклад обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, їх правову кваліфікацію з посиланням на норми закону та формулювання обвинувачення.
Суд зазначає, що питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду суд не вправі оцінювати вказані обставини.
Отже, обставини, на які посилається сторона захисту як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, не є підставою для повернення обвинувального акту, в розумінні положень кримінально-процесуального закону, оскільки не є предметом розгляду на даній стадії судового процесу.
Згідно п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Підстав для закриття провадження немає.
Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.
Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 в судове засідання.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.
Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого, потерпілий.
На даний час є недоцільним витребування будь-яких документів чи речей.
Сторони вправі заявити клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей згідно положень ст. 350 КПК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.10.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 11-00 год. 01.12.2019 року.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, офіційних доходів не має, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, приймаючи до уваги невідворотність покарання, яке загрожує останньому за скоєння тяжкого кримінального правопорушення, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З огляду на те, що термін «обґрунтована підозра» не визначений національним законодавством й зважаючи на положення, закріплені у ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду, відповідно до якої «термін обґрунтована підозра» на стадії досудового розслідування означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 28.10.1994 р. «Мюррей проти Сполученого Королівства» і інші). При цьому факти, що підтверджують обґрунтованість підозри не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. При цьому остаточна оцінка доказів на належність та допустимість вирішується судом під час ухвалення судового рішення.
Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Враховуючи вищевикладене, станом на день проведення засідання суду не надано жодних доказів про усунення ризиків, які б послужили підставою для обрання запобіжного заходу, а також обставин, які перешкоджають триманню обвинуваченого під вартою. Факт невизнання обвинуваченим своєї провини, сам по собі не може служити підставою для зміни обраного запобіжного заходу. Стосовно твердження про стійкі соціальні зв`язки, суд зазначає, що докази, які б це підтверджували відсутні, більш того обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку є недоцільним.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам передбаченим п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Виходячи з викладеного суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити на 60 діб.
Керуючись ст. ст. 314 -317 КПК України, суд, -

постановив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - на 14:15 год. 06.12.2019 р. у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-в.
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про продовження строків запобіжного заходу - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк не більше 60 днів, до 26.01.2020 року включно.
Відмовити стороні захисту у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Суддя: