Справа № 357/9678/19
У Х В А Л А

02 вересня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду № 1 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старі Дороги Мінської області Білорусь, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України, слідчий суддя, -

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0002484 від 31.08.2019 року.
Клопотання обґрунтовується тим, що 31 серпня 2019 року близько 03 години ОСОБА_5 , знаходячись в кімнаті №102 на першому поверсі готелю "Київ", що розташований за адресою: м. Біла Церква, вул. Торгова Площа, 3 вживав спиртні напої разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 . Під час спільного розпиття, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виникла сварка з приводу інструменту, який зник у них напередодні.
Під час вказаної сварки, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 , діючиумисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, схопив до рук кухонний ніж, яким умисно наніс не менше одного удару в область лівого стегна нижньої третини потерпілого ОСОБА_9 , в результаті чого, відповідно до повідомлення органів охорони здоров`я, спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді поранення лівого стегна нижньої третини, що призвело до ушкодження артерії та кровотечі, геморогічного шоку та яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя в момент заподіяння.
За даним фактом було відкрите досудове розслідування за № 0002484 внесене 31.08.2019 року до ЄРДР, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
01.09.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Слідчий поліції вважає наявними всі законні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.
Отримані досудовим розслідуванням докази дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
Вина підозрюваного підтверджується зібраними доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 31.08.2019, відповідно до якого оглянуто кімнату №102 готелю «Київ», де виявлено та вилучено ніж, на лезі якого виявлені сліди речовини бурого кольору та зроблені змиви;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 відповідно до якого останній повідомив про сварку, яка відбувалася між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , однак удару ножем він не бачив, оскільки виходив курити;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого останній повідомив, що він спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої. В ході відпочинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виникла сварка, з приводу інструменту, який у них зник напередодні. В момент коли ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_9 удару ножем ОСОБА_8 знаходився за межами кімнати. Після того як повернувся, надавав ОСОБА_9 першу медичну допомогу;

- довідкою Білоцерківської міської лікарні №2 від 31.08.2019, відповідно до якої, у ОСОБА_9 наявний діагноз ножове проникаюче поранення внутрішньої поверхні лівого стегна;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 , відповідно до якого останній відтворив події, що відбулися у кімнаті №102 готелю «Київ» в ніч з 30 на 31 серпня 2019 року;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого останній відтворив події, що відбулися у кімнаті №102 готелю «Київ» в ніч з 30 на 31 серпня 2019 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до якого останній повідомив, що між ним та ОСОБА_9 виникла сварка, під час якої ОСОБА_9 схопив до рук ніж та кинувся на нього, однак застосувавши прийом самооборони спрямував лезо ноже в ліву ногу;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до якого останній відтворив механізм нанесення удару.

Підозрюваному ОСОБА_5 в судовому засіданні роз`яснено права відповідно до ч. 2 ст.193 КПК та він отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується особистим підписом у клопотанні.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини та просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши слідчого, підозрюваного та його захисника, думку прокурора та дослідивши матеріали, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, матеріали кримінального провадження № 0002484 від 31.08.2019 року, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, що стосується питання брання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.
У відповідності до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.
У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Білоцерківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0002484 від 31.08.2019 року.
01.09.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію обвинуваченого; наявність судимостей.
Надані суду матеріали підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджується наданими матеріалами.
Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Зважаючи на викладені обставини та наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 може ухилитися від суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, перебуваючи на волі він може впливати на потерпілого, свідків, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення злочину, тяжкість покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи, суд приходить до висновку, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України - тримання під вартою.
Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення та відсутність достовірних відомостей про відсутність ризиків, які були встановлені при обранні підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим, відсутні.
Між тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Також, слідчий суддя враховує вимоги ст. 184 КПК України, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочини у яких підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства щодо особи.
Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що передбачені ст. ст. 183, 194 КПК України підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 48, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 315 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять днів, тобто до 29 вересня 2019 року включно, утримувати його у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».
Строк рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 31 серпня 2019 року.
Вважати, що термін дії ухвали - до 29 вересня 2019 року включно.
Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено 06 вересня 2019 року.

Слідчий суддяОСОБА_1