Номер провадження 1-кп/754/778/19
Справа№754/6342/19
Вирок
Іменем України

15 жовтня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001379 від 26.02.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжичі Броварського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зі слів працюючого майстром у будівельному магазині «Юніт-Б», зі слів маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_5 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за участю потерпілого: - ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 16.02.2019 року приблизно о 00:45 годині, будучи особою, яка керує транспортним засобом, знаходячись за кермом засобу підвищеної небезпеки - технічно справного автомобіля марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Києві по проїзній частині пр. Броварського, поблизу буд. № 27, зі сторони м. Бровари в напрямку станції метро «Лісова», в порушення п. п. 2.3 «б», 2.9 «а» та 13.1 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції з автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в цей час попереду нього, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав садна м`яких тканин обличчя, голови; закриту травму грудної клітки у вигляді переломів 2-4 ребер зліва по передній пахвовій лінії, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».
Порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 (б), 2.9 (а) та п. 13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та показав суду, що 16.02.2019 року приблизно о 01 годині ночі, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався на своєму автомобілі «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Броварському в м. Києві, проте не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду нього, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем. Розкаюється в скоєному.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, та визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, є особою молодого віку, одружений, зі слів має на утриманні малолітню дитину, зі слів працюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.
Крім того, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання, тобто, щире каяття обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також обставину , що обтяжує покарання, - вчинення ОСОБА_4 злочину у стані алкогольного сп`яніння. При цьому суд враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком з позбавлення останнього права керування транспортними засобами буде достатнім для виправлення обвинуваченого та надасть змогу обвинуваченому в-подальшому відшкодовувати заподіяну ним шкоду.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливі без ізоляції від суспільства, тому обирає йому покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, з позбавлення останнього права керування транспортними засобами. При цьому суд вважає, що призначення обвинуваченому даного виду покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Крім того, впідготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов, в якому потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на його користь завдану внаслідок вчинення кримінального провадження матеріальну шкоду, яка полягає у вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, в розмірі 128.248,97 грн., процесуальні витрати, пов`язані з проведенням та складанням спеціалістом звіту про визначення матеріального збитку в розмірі 1.800 грн., а також немайнову (моральну) шкоду у розмірі 50.000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав в повному обсязі та зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення та завданні потерпілим тілесних ушкоджень, тому не заперечує проти задоволення вимог цивільного позивача про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши пояснення цивільного позивача ОСОБА_6 , а також пояснення цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.
Як встановлено судом, неправомірними діями ОСОБА_4 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що призвело до пошкодження транспортного засобу потерпілого та спричинення останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження, обвинуваченим була заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у вартості відновлюваного ремонту автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , в розмірі 128.248,97 грн., що підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 04.06.2019 року № 337-19, складного ФОП « ОСОБА_7 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 996/16 від 09.12.2016 року), а також у розмірі процесуальних витрат потерпілого, пов`язаних з проведенням та складанням спеціалістом звіту про визначення матеріального збитку в сумі 1.800 грн., всього 130.048,97 грн.
Враховуючи, що потерпілому матеріальна шкода обвинуваченим не відшкодована, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 130.048,97 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Що стосується позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 50.000 грн., то суд дійшов до наступного.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди
повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Згідно п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до пп. 3 п. 10 вказаної Постанови, при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тривалих душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу ушкодження його здоров`я та пошкодження майна; у порушенні звичного способу життя ОСОБА_6 та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а також обставини, при яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, ступінь їх тяжкості та глибину його страждань. Дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яку суд оцінює у розмірі 50.000 грн.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення судово-медичної експертизи № 042-690-2019 від 18.04.2019 року в розмірі 1.796.90 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 130.048,97 грн., а також моральну (немайнову) шкоду у розмірі 50.000 грн., всього - 180.048,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 1796.90 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1