Справа № 461/9161/19
Провадження № 1-в/461/201/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника органу виконання покарань ОСОБА_4 , представника МОБЛ при ЛУВП №19 ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_6 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.11.2018 року за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про його звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із захворюванням останнього на тяжку хворобу.
В обґрунтування заяви покликається на те, що має тяжке онкологічне захворювання. На підставі викладеного просить подання задоволити.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечила. Пояснила, що ОСОБА_6 відбув незначний строк покарання, неодноразово судимий, неодружений, не підтримує стосунків з родиною, не мав побачень із рідними та в анкетних даних не зазначає, куди планує вибути після звільнення.

Представник Львівської установи виконання покарань № 19 проти задоволення заяви засудженого заперечив, оскільки ОСОБА_6 втратив соціально-корисні зв`язки.

Лікар Львівської багатопрофільної лікарні № 19 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області в судовому засіданні щодо вирішення заяви засудженого поклався на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_6 в письмовій заяві просив суд розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2018 року за ч.1 ст.263 КК України, до 4 років позбавлення волі. Почав відбувати покарання 24 січня 2019 року, закінчення строку у 2023 році.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати зокрема питання про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

ОСОБА_6 згідно з представленим висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого від 19 листопада 2019 року має тяжкі захворювання, а саме: центральний рак лівої легені Т3N3M1, метастазування в печінку і лімфовузли середостіння IV стадія, IV клінічна група, ателектаз лівої легені, розпад пухлини, ракова кахексія, правобічна пахова грижа, легка розумова відсталість.

Відповідно до порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього порядку.

Зазначене у висновку захворювання, а саме: центральний рак лівої легені Т3N3M1, дійсно входить до затвердженого переліку.

В той же час, згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 2-3 постанови «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28 вересня 1973 року, сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й ураховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Матеріали провадження свідчать про те, що засуджений перебуває на лікуванні у відділенні Львівської багатопрофільної лікарні Львівської УВП № 19 з листопада 2019 року.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що засуджений ОСОБА_6 отримує належне лікування та догляд у Міжобласній багатопрофільній лікарні при Львівській установі виконання покарань (№19), у разі звільнення останній не зможе самостійно забезпечити собі достатній рівень медичного обслуговування, що призведе до істотного погіршення його стану. У ОСОБА_6 немає засобів для існування, неодружений, не підтримує стосунків з родиною, а також не повідомив куди планує відбути після звільнення.

Відтак, суд вважає, що хвороба ОСОБА_6 за своєю тяжкістю та характером на даний час не перешкоджає відбуванню ним покарання, таке не загрожує його життю, а отримання постійної професійної медичної допомоги запобігає серйозному погіршенню стану здоров`я та інших тяжких наслідків. З метою досягнення мети кримінального покарання, виправлення засудженого, забезпечення його права на належну медичну допомогу за рахунок держави, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою.
Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою відповідно до ст. 84 Кримінального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1