н/п 1-кп/640/450/19
"20" листопада 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, не одруженої, освіти середньої / 9 класів /, маючої на утриманні малолітнього сина 2008 р.н., в силу ст.89 КК України не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -
Згідно обвинувального акту 12.07.2011 року, приблизно о 23 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кафе «Милий друг», що розташоване біля станції метро «Академіка Барабашова», за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, №182, в ході конфлікту з раніше незнайомою їй ОСОБА_5 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, взяла зі столу пивний бокал, після чого розбила його об стіл та підійшла до потерпілої.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 тримаючи фрагмент вищевказаного бокалу в руці нанесла ним потерпілій ОСОБА_5 близько трьох ударів по лівій руці, чим спричинила різані рани, що згідно висновку експерта №519-С від 16.03.2012 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_4 почала хватати потерпілу за руки та наносити багаточисленні удари по голові, руках та ногах, чим спричинила останній крововиливи на кінцівках, які згідно висновку експерта №519-С від 16.03.2012 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також руками смикати потерпілу за руки, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді заднього вивиху кісток лівого передпліччя, який згідно висновку експерта №№519-С від 16.03.2012 відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та просила закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності.
Потерпіла по справі ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, направила до суду заяву розглядати справу за її відсутності.
Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).
Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України цей злочин є злочином середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 12 липня 2011 року
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала свою згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно неї з цих підстав. Така згода викладена нею устно у судовому засіданні.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання прокурора і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п.3 ст.49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч.1 ст. 122 КК України.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення от. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.5 от. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Враховуючи вимоги ст.ст.128 - 129 КПК України, суд роз`яснює потерпілому його право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні без розгляду.
Керуючись ст.ст. 128, 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України,суд,-
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України на підставі ч.1 п.3 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без розгляду, роз`яснивши їй право на звернення в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -