Провадження № 11-кп/824/2060/2019 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 307 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Біла Церква, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судиму,

визнано винуватою у пред`явленомуобвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено їй покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є її власністю.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за те, що 01 квітня 2018 року приблизно о 21 годині перебуваючи поблизу продуктового магазину, що за адресою АДРЕСА_3 у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, безоплатно, шляхом передачі з рук в руки з метою подальшого збуту, з корисливих мотивів, незаконно придбала, з метою подальшого збуту психотропну речовину - «амфетамін». Після чого принесла до місця проживання по АДРЕСА_2 , де незаконно зберігала з метою подальшого збуту до 02 квітня 2018 року.
02 квітня 2018 року приблизно о 12 годині 15 хвилин ОСОБА_7 знаходячись біля будинку № 1-а по вул. Північній в м. Біла Церква Київської області, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, незаконно, збула шляхом продажу за грошові кошти в сумі 1800 гривень ОСОБА_10 , порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходилась в поліетиленовому пакеті на застібці, загальною масою 6,91 г, у складі якої наявна психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну у речовині становить 2,49 г, що становить великі розміри, яку ОСОБА_7 незаконно придбала та незаконно зберігала з метою збуту та в подальшому незаконно збула ОСОБА_10 .
Цього ж дня о 15 годині 36 хвилин ОСОБА_10 , біля кас залізничного вокзалу по вул. Привокзальна, 32-В у м. Біла Церква Київської області, затримано, в ході проведення обшуку у останнього виявлено та вилучено вищевказану психотропну речовину, яку ОСОБА_10 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконного придбав у ОСОБА_7 та незаконно зберігав при собі з метою власного вживання, без мети збуту.
Крім того, у період часу з 03 квітня 2018 року по 04 квітня 2018 року в нічний час, точний час не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись біля продуктового магазину за адресою: Київська область м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 129, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, незаконно, повторно, збула шляхом передачі з рук в руки, за грошові кошти в сумі 1800 гривень ОСОБА_11 , психотропну речовину-амфетамін, що знаходилась в поліетиленовому пакеті на застібці, яку ОСОБА_11 в подальшому, для зручності вживання, розфасував в 10 поліетиленових пакетів на застібках. Вказана речовина, що придбана ОСОБА_11 у ОСОБА_7 містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, масами 0,075г, 0,088г, 0,062г, 0,082г., 0,099г, 0,075г, 0,079г, 0,068г., 0,079г., 0,078г., загальною масою 0,785г.
07 квітня 2018 року о 14 годині 45 хвилин у ОСОБА_11 , біля магазину «Стрілець» по вул. Логінова, 37 в м. Біла Церква Київської області, в ході особистого обшуку виявлено та вилучено 10 поліетиленових пакетів на застібці, які ОСОБА_11 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконного придбав у ОСОБА_7 та незаконно зберігав при собі з метою власного вживання, без мети збуту.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2019 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001167 від 27 лютого 2018 року відносно ОСОБА_7 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду першої інстанції було постановлено за скороченою процедурою, тобто без дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Визначення скороченої процедури судового розгляду в суді першої інстанції відбулося за участі прокурора та обвинуваченої ОСОБА_7 , але без участі її захисника.
В матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_7 про відмову від послуг захисника, однак така заява складена за відсутності захисника. При цьому, суд першої інстанції не з`ясував причини відмови ОСОБА_7 від захисника, чи не пов`язана така відмова з відсутністю коштів у обвинуваченої, чи через якість інші об`єктивні причини, право скористатися безоплатною правовою допомогою ОСОБА_7 роз`яснено не було, звукозапис судових засідань таких відомостей не містить.
Крім того, 03 квітня 2019 року прокурор вручив обвинуваченій ОСОБА_7 обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням, не роз`яснивши його суті та навіть не оголосивши його змісту. В свою чергу, суд першої інстанції ні після вручення обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням 03 квітня 2019 року, ні перед початком судового розгляду нового обвинувачення 17 квітня 2019 року не роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_7 її прав, в тому числі й права на захист, та того, що вона буде захищатися від нового обвинувачення. Лише вручення копії обвинувального акту особі, на переконання сторони захисту, не дає підстав вважати, що обвинувачення висунуте та ще й у встановленому законом порядку. Тим більше немає підстав вважати, що врученням обвинувального акту гарантується впевненість у тому, що особа має повне розуміння суті висунутого проти неї обвинувачення.
Захисник вказав, що звукозапис судових засідань від 02 квітня 2019 року та 03 квітня 2019 року не дає змоги чітко почути та зрозуміти зміст того, що відбувається. Відсутній відеозапис судового засідання 05 грудня 2018 року та частина відеозапису судового засідання 03 квітня 2019 року (період з 15:20:34 до 15:21:10).
Також, в порушення п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України в оскаржуваному вироку відсутнє формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним. Суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку лише зазначив в чому ОСОБА_7 обвинувачується згідно обвинувального акта, що є істотним порушенням вимог КПК України, яке вплинуло на ухвалення законного рішення.
В апеляційній скарзі прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй діянь, просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2019 року, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та призначити їй покарання у виді тримання під вартою строком на 7 років з конфіскацією майна, яке є її власністю. В решті вирок залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвалюючи вирок поза увагою суду першої інстанції залишились оцінка показів ОСОБА_7 , щодо корисливих мотивів її незаконної діяльності пов`язаної з незаконним обігом психотропних речовин. Так, у своїх показаннях, даних у ході судового розгляду ОСОБА_7 вказала, що незаконно збувала психотропну речовину з метою матеріального забезпечення себе та свого співмешканця засобами існування. ОСОБА_7 вказала, що отримувала дохід від незаконного збуту психотропної речовини амфетаміну близько 8000 гривень на місяць.
Поза увагою суду першої інстанції залишились показання ОСОБА_7 щодо систематичності заняття нею цією діяльністю. Так, остання вказала, що неодноразово збувала психотропну речовину амфетамін, різним особам, в тому числі й ОСОБА_10 та ОСОБА_12 знову ж таки з корисливих мотивів.
Крім того, прокурор вказав, що ОСОБА_7 фактично займалася збутом, аж до дня проведення санкціонованого судом обшуку за місцем її проживання, про що нею вказано у своїх показаннях, даних суду. Попри обізнаність ОСОБА_7 про затримання ОСОБА_10 працівниками поліції, разом з психотропною речовиною збутою нею, ОСОБА_7 продовжила й далі займатися збутом психотропної речовини амфетамін, що вказує на її виключну суспільну небезпечність.
Враховуючи усі вищевикладені обставини, прокурор вважає, що покарання у виді найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, явно не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу ОСОБА_7 та обставин, що пом`якшують покарання. Призначене покарання не є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів в тому числі й іншими особами.
В змінах до апеляційної скарги прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2019 року, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, яке є її власністю. В решті вирок залишити без зміни.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що в апеляційній скарзі допущено механічну описку, а саме у прохальній (резолютивній) частині замість позбавлення волі на певний строк зазначено тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав подану апеляційну скаргу разом зі змінами та просив її задоволити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції не з`ясував причини відмови ОСОБА_7 від захисника, а також не роз`яснив останній право скористатися безоплатною правовою допомогою є безпідставними.
З журналу судового засідання та носія, на якому зафіксовано судове засідання технічними засобами вбачається, що судом першої інстанції до початку розгляду справи 05 грудня 2018 року (а.с. 27) та під час відкриття судового засідання 02 квітня 2019 року (а.с. 44) оголошено склад суду, з`ясовано питання відводу, вручено учасникам кримінального провадження пам`яток про їх права та обов`язки, а також належним чином роз`яснено право обвинуваченої ОСОБА_7 на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного нею або призначеного безоплатного захисника, як того вимагає положення ст. 20 КПК України. Однак, обвинувачена ОСОБА_7 добровільно відмовилася від послуг захисника, оскільки забажала захищати свої інтереси сама (а.с. 26). При цьому, судом першої інстанції були з`ясовані причини відмови ОСОБА_7 від захисника.
За вказаних обставин твердження сторони захисту про порушення права на захист обвинуваченої ОСОБА_7 є надуманими та безпідставними.
Щодо доводів сторони захисту про те, що звукозапис судових засідань від 02 квітня 2019 року та 03 квітня 2019 року не дає змоги чітко почути та зрозуміти зміст того, що відбувається, а також відсутній відеозапис судового засідання 05 грудня 2018 року та частина відеозапису судового засідання 03 квітня 2019 року (період з 15:20:34 до 15:21:10), то вони є також безпідставними, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду були прослухані вказані звукозаписи і жодних порушень норм кримінально-процесуального закону під час прослуховування не встановлено.
Щодо відсутності відеозапису судового засідання за 05 грудня 2018 року, то колегія суддів зауважує, що станом на 05 грудня 2018 року норми закону про обов`язкову відеофіксацію судового засідання не було.
Також в ході апеляційного розгляду кримінального провадження не підтвердилося посилання сторони захисту про невідповідність оскаржуваного вироку положенням п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, оскільки прийняте судом рішення містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість то вони є безпідставними.
Відповідно доч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, обставини, які пом`якшують її покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують її покарання, а також дані про її особу, а саме те, що вона має офіційне місце роботи, де характеризується позитивно, має місце реєстрації та місце проживання, де характеризується також позитивно, неодружена, утриманців немає, раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Таким чином, враховуючи принципи індивідуалізації, співмірності заходу примусу, характеру вчинених дій та конкретні обставини справи, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість є безпідставними.
Доказів на спростування висновків місцевого суду апелянтами не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування чи зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

1.__________________ 2. __________________ 3. __________________