справа № 752/7118/19
провадження №: 1-кс/752/4241/19
У Х В А Л А
про арешт майна
24.05.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № № 0000034, відомості щодо якого внесені 20.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді звернувся слідчий із вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що в провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000034, відомості щодо якого внесені 20.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у лютому 2019 року, ОСОБА_5 обіймаючи посаду завідуючого сектором з питань забезпечення засобами реабілітації Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації, використовуючи своє службове становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою протизаконного особистого збагачення, перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні кабінету сектора з питань забезпечення засобами реабілітації Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, буд. 7, кабінет № 114, отримав, на свою попередню вимогу, від ОСОБА_6 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 100 доларів США, що станом на 04.02.2019 за курсом Національного банку України складає 2757 гривень 07 копійок (дві тисячі сімсот п`ятдесят сім гривень 07 копійок) за довідку про «Реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку та вибракування транспортного засобу», які ОСОБА_5 отримав та розпорядився вказаними грошима, що є неправомірною вигодою, на власний розсуд.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий вказав на те, що арешт накладається на майно підозрюваного з метою конфіскації майна як виду покарання, а тому виклик в судове засідання ОСОБА_5 призведе до передчасного розголошення відомостей, які безпосередньо стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, які заплановано здійснити в подальшому з метою унеможливити відчуження вказаного об`єкту нерухомості.

В судове засідання слідчий не з`явились про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Слідчий суддя визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику власника майна та слідчого і прокурора.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000034 від 20.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

05.04.2019 року ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає покарання, серед іншого у виді конфіскації майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема: конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, наявність суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та те, що при призначенні покарання можливо буде застосовано конфіскацію майна.

Відповідно до частини 11 статті 170 КК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..

Положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя, враховуючи наявність достатніх даних, які вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обставин вчинення кримінального правопорушення та наслідків, правових підстав для накладення арешту, вважає неможливим застосування найменшого обтяжливого способу арешту майна, оскільки це призведе до непередбачуваних наслідків, у тому числі відчуження вказаного майна на користь третіх осіб, а тому вважає необхідним застосувати заборону ОСОБА_5 розпоряджатись вказаною часткою квартири.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий суддя вважає, що у ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вказане майно, із застосуванням заборони розпорядженням, у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення клопотання про арешт майна, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 та/або будь-яким іншим фізичним і юридичним особам, розпоряджатись 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1