Провадження №1-кп/523/1091/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

в ході розгляду в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0000682, внесеному до ЄРДР 25.04.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться зазначений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які належним чином повідомлялись про день, час і місце судового засідання та які звернулись до суду із заявою про проведення розгляду кримінального провадження без їх участі, суд з огляду на відсутність заперечень з цього приводу від інших учасників процесу та з метою дотримання розумності строків судового провадження, вирішив провести підготовче провадження за відсутністю вказаних потерпілих.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду та клопотав про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених.

Заслухавши захисників, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати відносно обвинувачених більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, призначити судовий розгляд, а також самих обвинувачених, які підтримали своїх захисників, суд, дослідивши обвинувальний акт й додані до нього документи, та наявні в розпорядженні суду матеріали підготовчого провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

З огляду на ст.291 зазначеного Кодексу, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, а у самому обвинувальному акті, наряду з іншим, повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір завданої кримінальним правопорушення шкоди, тощо.

Згідно зі ст.7 наведеного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та розумність його строків, а за ст.283 цього Кодексу, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Як слідує з положень ст.91 вказаного Кодексу, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та вид і розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, а формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, згідно з диспозицією певної статті КК України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

За приписами ч.1 ст.337 означеного Кодексу, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п.13 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.

Проте, при складенні й погодженні наданого на розгляд суду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наведені вище вимоги закону дотримані не були, оскільки викладене у означеному акті формулювання обвинувачення є неконкретним і незрозумілим суду, що у свою чергу позбавляє суд можливості роз`яснити його обвинуваченому у випадку віддання його до суду та визначити межі судового розгляду, виходячи з нижченаведеного.

Так, змістовний аналіз обвинувального акту надає підстави констатувати, що під час складення розглядуваного акту належним чином не визначено конкретного часу скоєння злочину за ч.2 ст.289 КК України або про неможливість його більш точного встановлення, що у контексті неодночасності вчиненого та різних наведених в акті адрес, не уявляє можливості пересвідчитись у дійсному встановленні органом досудового розслідування передбачених ст.91 КПК України обставин та у правильному визначенні кваліфікуючих ознак за означеними злочинами.
Крім того, в доданих до обвинувального акту матеріалах відсутні розписки потерпілих про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та реєстром.
Окремо звертає увагу суду те, що викладені у розглядуваному обвинувальному акті фактичні обставини та формулювання обвинувачення містять посилання на висновок вибухо-технічної експертизи (№61-В від 07.06.2019 року), який є в розпорядженні органу досудового розслідування та який ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті фактично розкриває зміст і сутність означеного доказу обвинувачення, що суперечить положенням ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України та свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, що за переконанням суду, є неприпустимим.

Викладені вище обставини у своїй сукупності суперечать завданням кримінального провадження та принципам верховенства права і законності, неупередженості суду та безпосередності дослідження ним доказів, закріплених в ст.ст.2, 7-9, 22, 23 КПК України, а також не відповідають практиці Апеляційного суду Одеської області, наведеної в ухвалах від 26.04.2017, 03.08.2017 року у провадженнях №№11-кп/785/332/17, 11-кп/785/467/17, відповідно.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п.79). Крім того, суд зазначає, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий розгляд, гарантоване п.1 цієї статі. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП) №25444/94, п.52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №23969/94, п.58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії» №42780/98, п.34).

Враховуючи викладене, з метою недопущення порушення діючого КПК та Конституції України, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту у кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, Згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.
З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Таким чином, беручи до уваги клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи вимоги ч.1 ст.331 КПК України, підстави ст.177 КПК України, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме виходячи з обґрунтованості підозри у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення, також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, крім того, скоїли злочин, будучи обвинуваченими, які скоїли аналогічні корисливі злочини та відносно яких, зі слів раніше вже було обрано запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту відповідно, з метою запобігти спробам обвинувачених вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконному впливу на потерпілих, свідків, враховуючи наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 захворювання на туберкульоз, суд вважає за доцільне обрати відносно зазначених обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Разом з тим, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає можливості застосування застави відносно обвинуваченого оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.2, 23, 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по звинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, зобов`язавши усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинуваченим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 2 місяці, тобто до 09.11.2019 року.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 2 місяці, тобто до 09.11.2019 року.

Копії ухвали негайно вручити учасникам розгляду після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1