ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/987/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 642/4979/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000991 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автозаправний комплекс загальною площею 145,5 кв.м., розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :01:035:0001, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , та на території якого здійснює свою господарську діяльність ТОВ ««Скайторг», у кримінальному провадженні № 0000991 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України. Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя посилався на те, що ухвалами слідчий суддів Ленінського районного суду м. Харкова від 05.10.2018 року та від 13.03.2019 року, у задоволенні аналогічних клопотань про арешт майна відмовлено з підстав недоведеності слідчим та прокурором необхідності накладення арешту. Слідчий ОСОБА_8 звернулась до суду повторно з клопотанням про арешт майна на те саме майно та з тих самих підстав, однак, враховуючи, що зазначені підстави вже були оцінені слідчими суддями раніше, та їм було дано оцінку, а нових обставин слідчим не зазначено, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого ж клопотання. Прокурор, вважаючи рішення слідчого судді необгрунтованим, звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, вказане в цьому клопотанні. В обгрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що автозаправний комплекс за вищевказаною адресою визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки досудовим розслідування встановлено, що він незаконно розміщений на земельній ділянці. Прокурор зазначає, що слідчим у клопотанні повною мірою обгрунтована необхідність накладення арешту на це майно, правильно зазначена його відповідність критеріям речового доказу та ризики його пошкодження, знищення, що може перешкодити розслідуванню кримінального провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного:
З клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000991, внесеного 20.04.2018 відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 275 КК України. У вказаному клопотанні зазначено, що з департаменту територіального контролю Харківської міської ради Харківської області надійшло повідомлення про виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади, без наявних дозвільних документів на землекористування. Допитаний в якості свідка по кримінальному провадженню працівник департаменту територіального контролю Харківської міської ради Харківської області показав, що на земельній ділянці ведуться будівельні роботи АЗС невідомими особами без наявності дозвільних документів на будівництво чи землекористування. Допитаний в якості свідка по кримінальному провадженню ОСОБА_9 , показав, що він мешкає в будинку, розміщеному поруч з будівництвом АЗС на самовільно зайнятій земельній ділянці і є противником такого будівництва, оскільки відповідно вимог ДБН Б2.2-12:2018 розміщувати АЗС на житлових та пішохідних вулицях внутріквартальних проїздів не допускається, а самовільне будівництво АЗС по вул. Велика Панасівська 82-а - ведеться саме на пішохідній вулиці внутріквартального проїзду якою є вулиця 8-го Березня м. Харкова. Крім того, ділянка на якій ведеться будівництво АЗС замала для такого будівництва, оскільки відповідно до норм ДБН будувати АЗС такого рівня можна на земельній ділянці площею не менше 0.2 га. 17 серпня 2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель проведено обстеження земельної ділянки ,розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , і встановлено, що на вказаній земельній ділянці, яка належить територіальній громаді невстановленими особами проводиться будівництво АЗС, всупереч вимогам ст.ст. 123, 124, 125 та ч. 1 ст. 211 Земельного Кодексу України, при цьому розмір заподіяної самоправними діями осіб, які будують АЗС, що виразилися в самовільному занятті земельної ділянки шкоди становить 7493 гривні 85 копійок. Згідно листа Холодногірського РВ у м. Харкові ГУ ДСНС України в Харківській області від 20.11.2018 року господарську діяльність на території незаконно побудованої автозаправної станції, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82-А, здійснює ТОВ «Скайторг» (ЄРДПОУ 38954216). Постановою слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 26.12.2018 року було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000991 автозаправочний комплекс загальною площею 145,5 кв.м за адресою м. Харків Холодногірського району вул. Велика Панасівська 82-а. Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна має бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Приписами ч. 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, окрім визначення підстави для арешту майна, особа, яка звертається з таким клопотанням, зобов`язана довести необхідність такого арешту для кримінального провадження, реальну можливість настання ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 ст. 170 КПК України.
З наданих суду матеріалів встановлено, що слідчий в даному кримінальному провадженні вже двічі звертався із клопотанням про накладення арешту на вище значене майно, проте ухвалами слідчих суддів від 05.10.2018 року та 13.03.2019 року було відмовлено в задоволенні цих клопотань, у зв`язку із тим, що слідчим не було доведено необхідності накладення арешту на таке майно. Вказані ухвали, як пояснив прокурор, в апеляційному порядку не оскаржувались, вони обрали законної сили. Звертаючись з подібним клопотанням втретє за тими ж обгрунтуваннями та мотивами, слідчий вказав, що автозаправний комплекс являє небезпеку для суспільства, що підтверджується відсутністю відповідних дозволів на проведення робіт та тим, що ТОВ «Скайторг» навіть не зверталося за документами дозвільного характеру. На переконання органу досудового розслідування незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати, пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню. Однак при повторному зверненні із клопотанням про накладення арешту слідчий не навів переконливих доводів, які б свідчили про наявність зазначених ним ризиків та необхідність у накладенні арешту на автозаправочний комплекс, враховуючи що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені ще 20.04.2018 року. Враховуючи, що слідчий втретє звертається з аналогічним клопотанням про накладення арешту на майно з тих самих підстав, які вже були перевірені слідчими суддями, що не було спростовано прокурором у судовому засіданні, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
З урахуванням вказаних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено обставин, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000991 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді