Справа № 720/1900/19
Провадження № 1-кп/720/123/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0000319 від 18 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Кампаніівського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2019 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_7 керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Volkswagen Transport», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у темну пору доби по польовій ґрунтово-гравійній дорозі поза межами населених пунктів в адміністративно територіальних межах Новоселицького району Чернівецької області зі сторони с. Топорівці в напрямку с. Рідківці. Рухаючись на спуск ОСОБА_7 в порушення п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1, 12.1, 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, втратив керування над ним та допустив виїзд за межі проїзної частини дороги вліво із подальшим перекиданням на праву сторону. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_8 ..

Обвинувачений винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково і показав, що 18 липня 2019 року він разом із знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відпочивали на «Горбах» неподалік від с. Рідківці Новоселицького району вживаючи слабоалкогольні напої. Близько 01 години вони двома автомобілями вирішили поїхати з місця відпочинку, ОСОБА_9 їхав з ОСОБА_10 , а він разом із померлою ОСОБА_8 яка сиділа спереду на пасажирському місці. Керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transport», державний номерний знак НОМЕР_1 по гравійній дорозі на швидкості до 60 км/год він відчув удар в праве переднє колесо, після якого їх почало заносити та розвертати вліво, в подальшому автомобіль перекинувся на правий бік. Після перекидання ОСОБА_8 в автомобілі вже не було. Вважає себе винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а не в заподіянні смерті ОСОБА_8 , оскільки не виключає можливості того, що померла сама могла вистрибнути з автомобіля.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, його винність у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_8 повністю підтверджується показами потерпілих, свідків та письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що він є чоловіком померлої ОСОБА_8 18 липня 2019 року йому зателефонував брат його дружини та повідомив про те, що вона потрапила у ДТП, у зв`язку із чим, він поїхав в лікарню, де йому згодом повідомили про смерть дружини. Обставини пригоди йому невідомі, оскільки він не став очевидцем події. Претензій до обвинуваченого не має, просив призначити обвинуваченому міру покарання відповідно до закону.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що є матір`ю померлої ОСОБА_8 .. У ранці 18 липня 2019 року їй стало відомо від сусіда, що донька померла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обставини якої їй невідомі. Претензій до обвинуваченого не має, просила призначити обвинуваченому міру покарання відповідно до закону.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що він є братом померлої ОСОБА_8 .. Вночі з 17 на 18 липня 2019 року разом із своєю сестрою та знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відпочивали на «Горбах» неподалік від с. Рідківці Новоселицького району де вживали під час спілкування пиво. В подальшому після відпочинку він разом із своєю дівчиною ОСОБА_10 вирішили поїхати на ставок попередньо попросивши обвинуваченого не їхати швидко, оскільки разом із ним хотіла поїхати сестра, після цього ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 також поїхали в попутному напрямку позаду них та через деякий час на великій швидкості обвинувачений обігнав їх піднявши при цьому велику кількість пилу через, що він зупинився оскільки не було видно дороги. Згодом він почув попереду в напрямок автомобіля обвинуваченого сильний шум від удару. Очікуючи коли спаде пил, по часу до 5 хвилин, він проїхав далі та через 100 метрів побачив розвернутий та перекинутий на правій стороні автомобіль, яким керував ОСОБА_7 .. Підійшовши ближче побачив поряд із вказаним автомобілем без свідомості свою сестру ОСОБА_8 , яку тримав на руках обвинувачений, пояснивши при цьому, що вона сама після зіткнення вилізла з автомобіля. Щодо обставин пригоди, ОСОБА_9 зазначив, що обвинувачений дає неправдиві покази, так як удар автомобіля об камінь стався не з правого боку, оскільки на дорозі не було будь-яких перешкод, а після виїзду його з проїзної частини дороги вліво, про що свідчили сліди коліс від автомобіля обвинуваченого на дорозі та сліди гуми на камені. На момент зіткнення скло з боку пасажирського сидіння, на якому знаходилась ОСОБА_8 було відкрито, оскільки при обгоні сестра помахала йому рукою, остання не була пристебнута ременем безпеки.

Аналогічні покази щодо обставин вказаної дорожньо-транспортної пригоди надала допитана судом як свідок ОСОБА_10 , однак зазначила, що не пам`ятає чи обганяв їх по дорозі обвинувачений ОСОБА_7 ..

Допитаний в суді судово-медичний експерт ОСОБА_11 показав, що отримані ОСОБА_8 тілесні ушкодження найбільш ймовірно виникли за умов дорожньо-транспортної пригоди у салоні автомобіля внаслідок стискання внутрішніх органів об удари в тверді тупі предмети. Будь-яких слідів, які могли свідчити про те, що потерпіла випала чи встрибнула в автомобіля, не було виявлено.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 липня 2019 року, схеми та фото-таблиці до нього вбачається, що дорожньо-транспортна пригода обвинуваченим була вчинена на польовій дорозі зі сторони с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області в напрямку с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області, поза межами населеного пункту. На спуск по ходу руху зліва за межами проїзної частини наявні сліди від коліс автомобіля та відшарування слідів гуми об камінь.

З висновку судово-медичної експертизи № 500 від 02 серпня 2019 року вбачається, що смерть ОСОБА_8 настала від геморагічного шоку, який розвинувся як ускладнення гострої масивної внутрішньої кровотечі внаслідок закритої тупої травми черевної та грудної порожнин з ушкодженням внутрішніх органів. Виявлені на трупі ОСОБА_8 тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів в місці прикладання травмуючої сили, яка діяла ззовні до середини незадовго до моменту настання смерті, найбільш ймовірно за умов дорожньо-транспортної пригоди у салоні автомобіля.

Висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 1011 від 18 липня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_7 перебуав в стані алкогольного сп`яніння.

Також, з висновку судово-токсикологічної експертизи крові № 1011 від 29 липня 2019 року вбачається, що в крові обвинуваченого ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в кількості 2,14 проміле.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 29 липня 2019 року та доданої до нього фото-таблиці вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 на місці події показав обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди при якій рухаючись на автомобілів із пасажиром ОСОБА_8 не справився із керуванням, внаслідок чого виїхав на межами проїзної частини автомобіля вліво, де сталось перекидання автомобіля. В результаті пригоди ОСОБА_8 померла.

З висновку судової авто-технічної експертизи № 279-А від 30 липня 2019 року слідує, що гальмова та рульове системи автомобіля марки «Volkswagen Transport», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані та не могли спричинити ДТП. В ходовій частині виявлено невідповідність п. 31.4.5 (г) ПДР.

З висновку інженерно-транспортної експертизи № 196/19-29 від 21 серпня 2019 року вбачається, що в обстановці вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «Volkswagen Transport», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 необхідно було діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 12.1, 12.2, 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, в той же час дії вказаного водія не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.1, 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, у своїй сукупності перебуває у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у порушенні п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1, 12.1, 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, що спричинило смерть ОСОБА_8 повністю доведена і його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 286 ч.2 КК України.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні про те, що він не винний у настанні смерті ОСОБА_8 , яка нібито відповідно до його припущень сама могла вистрибнути із автомобіля, суд оцінює критично та вважає їх способом захисту обвинуваченого від інкримінованого йому злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів суду, оскільки у своїй сукупності вони доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене йому обвинувачення.

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує ступень тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який хоча і є необережним, однак відноситься до категорії тяжких та за його вчинення, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Суд враховує суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим протиправних дій, які виразились у керуванні транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, прояві самовпевненості у своїх діях та неправильному застосуванні прийомів керування транспортним засобом, наслідком яких стало спричинення смерті ОСОБА_8 , поведінку обвинуваченого після вчинення злочину та його ставлення до скоєного, а також те, що на час судового розгляду справи він свою вину у вчиненні злочину повністю не визнав, у вчиненому не розкаявся.

Суд також враховує, що обвинувачений вчинив злочин у молодому віці, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Зазначена в обвинувальному акті така обставина як щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину та активне сприяння у його розкритті суд не визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання, оскільки він вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, що не свідчить про його покаяння, а вибачення у судовому засіданні суд вважає формальними з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин. Також, з боку обвинуваченого не було будь-яких активних дій, спрямованих на сприяння розкриттю кримінального правопорушення та встановлення інтини по справі.

Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд виходить з того, що у відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за ст. 286 КК України суд має врахувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи у сукупності дані про особу обвинуваченого та ступень тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке було скоєно в стані алкогольного сп`яніння та призвело до смерті потерпілої, із урахуванням думки потерпілих щодо міри покарання, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без позбавлення волі із позбавленням його права керування транспортними засобами. Підстав для застосування відносно обвинуваченого вимог ст.ст. 69,75 КК України судом не встановлено.

При цьому, суд не погоджується із висновком органу пробації, викладеному у досудовій доповіді від 24 вересня 2019 року, про те, що ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства є низьким, а тому його виправлення та перевиховання можливе без позбавлення волі, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, не взяті до уваги особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та свою вину визнав частково з метою уникнення відповідальності, а також ступень тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке призвело до смерті потерпілої.

Долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України. Наявні судові витрати по справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, а саме з 18 липня 2019 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речовий доказ по справі - автомобіль марки «Volkswagen Transport», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів по вул. Комунальників, 4-В в м. Чернівці, після набрання вироком законної сили, повернути власнику або законному володільцеві, знявши з нього арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 липня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 6280 (шість тисяч двісті вісімдесят) гривень 08 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1