Справа № 152/690/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 04 квітня 2019 року

за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 13.06.2003 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України до обмеження волі строком на 5 років, на підставі 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 31.07.2006 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 315 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна; 23.04.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до арешту строком на 4 місяці; 18.01.2013 року Шаргородським районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 72 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи раніше засудженим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та непогашена, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин.
Так, 02 квітня 2019 року, біля 14 години ОСОБА_4 підійшов до нежилого будинку, що розташований в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , побачив, що дах будівлі покритий алюмінієвими листами. В цей момент у нього виник умисел на вчинення крадіжки листів алюмінієвого покриття даху, з метою подальшого продажу на пункті приймання металобрухту.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, заліз на дах будинку, де зірвав частину листів алюмінієвої покрівлі загальною вагою 24,3 кг., вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2724/19-21 від 17.04.2019 року складає 25,95 грн. за один кілограм брухту алюмінію, на загальну суму 630,59 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 630,59 грн.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що на початку квітня 2019 року у обідню пору доби, він проходив повз нежилий будинок у АДРЕСА_2 , побачив, що дах будівлі покритий алюмінієвими листами, які вирішив викрасти. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз на дах будинку, де зірвав частину листів алюмінієвої покрівлі, після чого покинув місце вчинення злочину. Алюмінієві листи в подальшому здав на металобрухт в м. Шаргород, а виручені кошти витратив на ліки. Про вчинене шкодує, кається, просив суд суворо не карати.

Ураховуючи те, що обвинувачений та прокурор в судовому засіданні, а потерпілий у заяві не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, дослідженням висновків товарознавчих експертиз.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, вчинену повторно, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий.

Обставиною, пом?якшуючою покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 статті 69 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності що обтяжують, загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 КК України.

Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думки прокурора, суд доходить висновку, що доцільним є застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на один рік та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

У провадженні наявні процесуальні витрати 314 гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ч. 3 ст. 349 статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом встановленого судом однорічного іспитового строку обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів в сумі 314 (триста чотирнадцять) грн.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1