Пр-ня по справі № 1кп/521/357/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

цивільного позивача ОСОБА_8

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10

захисників, адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, яка має вищу освіту, заміжньої, маючу на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 та чоловіка ОСОБА_14 інваліда ІІ-ї групи, працюючої менеджером ТОВ «Завод «Стеко», зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судима, у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2017 року приблизно о 20 годині 20 хвилин водій ОСОБА_10 , керуючи власним, технічно справним автомобілем «DAEWOO NUBIRA» д.н. НОМЕР_1 здійснюючи рух по проїзній частині вул. М`ясоїдівська з боку вул. Прохорівська в напрямку вул. Розумовська в м. Одесі, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по дві смуги руху у протилежних напрямках, що позначені відповідною дорожньою розміткою, у лівій смузі свого напрямку руху, наближаючись до регульованого перехрестя із вулицею Комітетська, вирішила виконати поворот ліворуч у напрямку вулиці Картамишевська.

Так, водій ОСОБА_10 рухаючись на дозволений сигнал світлофору, із увімкненим покажчиком лівого повороту, виїхала на перехрестя, де зупинилася на своїй половині проїзної частини та пропустила кілька невстановлених під час досудового слідства транспортних засобів, які рухалися у зустрічному напрямку. Перед початком відновлення руху, в порушення вимог п. п. 2.3 б, 10.1, 16.6 «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, ОСОБА_10 вкрай уважною не була, не переконалась, що її маневр, поворот ліворуч буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, зі швидкістю близько 10 км/год виїхала на зустрічну половину проїзної частини, де не надала дорогу транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку та допустила зіткнення правою бічною частиною керованого нею автомобіля із передньою частиною мотоциклу «YAMAHA RJ 07» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку, з боку вулиці Розумовська у напрямку вулиці Прохорівська, у лівій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю близько 60 км/год і перетинав перехрестя у прямому напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водієві ОСОБА_7 спричиненні тілесні ушкодження, а саме: відкритий осколковий перелом обох кісток правого передпліччя в середній третині зі зміщенням, відкритий осколковий перелом правого наколінника зі зміщенням, рвана рана 4-го пальця правої кисті, множинні садна тулуба, що не були небезпечними для життя, викликали тривалий розлад здоров`я більше трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм, відповідно відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вказаними діями ОСОБА_10 порушила п.п. 2.3 б, 10.1, 16.6 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, якими встановлено:

п. 2.3 «б» «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 16.6 «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч».

Обвинувачена ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та показала, що дійсно 19 травня 2017 року приблизно о 20 годині 20 хвилин вона рухалась по вул. М`ясоїдівській на автомобілі «DAEWOO NUBIRA» д.н. НОМЕР_1 . Знаходячись у лівій смузі для руху, включила лівий сигнал повороту і розпочала маневр поворот на ліво в напрямок вулиці Комітетська. Однак була неуважна та не надала дорогу мотоциклу «YAMAHA RJ 07» під керуванням водія ОСОБА_7 . Одразу після ДТП, вона зателефонувала у швидку медичну допомогу та викликала страхових агентів і поліцію.

Під час перехресного допиту, обвинувачена показала, що спочатку намагалась здійснити відшкодування завданої шкоди потерпілому, однак в процесі спілкування з батьком потерпілого, останнім були озвучені суми відшкодування занадто великі, які вона не могла відшкодувати. Відповідно жодних компромісів знайдено не було.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченої ОСОБА_10 в інкримінованому їй злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням доказів цивільних позовів, а також обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою та потерпілим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що дійсно 19.05.2017 року приблизно о 20 годині 20 хвилин він рухався на мотоциклу «YAMAHA RJ 07» д.н. НОМЕР_2 , який належить його брату ОСОБА_8 , по вул. М`ясоїдівська зі сторони вул. Разумовська в напрямку вул. Прохорівська приблизно зі швидкістю 50 км/год. На перехресті з вул. Комітетська він рухався на зелений сигнал світлофору. Тоді ж побачив у зустрічному напрямку автомобіль «DAEWOO NUBIRA» д.н. НОМЕР_1 , як в подальшому він дізнався під керуванням ОСОБА_10 , який пропустивши декілька транспортних засобів, які рухались попереду нього, почав виконувати маневр, поворот ліворуч при цьому водій не надала можливості йому закінчити проїзд перехрестя. В результаті чого сталось дорожньо-транспортна пригода. Він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а мотоцикл брата отримав механічні ушкодження. Після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_10 жодним чином не допомогла йому як фінансово так і морально. Оскільки він фактично став інвалідом, просить цивільний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За місце роботи, ОСОБА_10 характеризується позитивно, як добросовісний співробітник, є професіоналом, якісно виконує свою роботу, користується повагою колег.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої є вчинення злочину у перше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також знаходження на утриманні малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 та чоловіка ОСОБА_14 інваліда ІІ-ї групи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , та встановлюючи ступінь її вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченої, а і її особистості, наскільки вона проявилась у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_10 має вищу освіту, працює менеджером на ТОВ «Завод «Стеко». Заміжня, має одну неповнолітню дитину, яка хворіє певними захворюваннями серця. Чоловік ОСОБА_14 є інвалідом ІІ-ї групи і знаходиться на її утриманні. Фактично самостійно забезпечує соціально-побутові умови життя своєї сім`ї. Раніше судимих в сім`ї не має. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувала. Водійське посвідчення отримала 27.12.2016 року. Водійський стаж на час події правопорушення становив майже 5 місяців. Одразу після дорожньо-транспортної пригоди викликала швидку медичну допомогу. Матеріальну та моральну шкоду потерпілому та цивільному позивачу не відшкодувала, зі слів в зв`язку з відсутністю відповідних грошових коштів.
Потерпілий, цивільний позивач та обвинувачена не примирились.
Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду, та спосіб і обстановка вчинення необережного злочину свідчать, що ОСОБА_10 не є особою суспільно небезпечною.

Неуважність та недбалість на думку суду привели обвинувачену до скоєння необережного злочину середньої тяжкості.

Суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статті, зв`язане з обмеженням волі, однак відповідно до ст. 75 КК України, із звільненням останньої від відбування покарання з випробуванням, оскільки суд вважає, що її виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді обмеження волі.

Суд також вважає за необхідне призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обставини правопорушення та особистість обвинуваченої свідчить про необхідність застосування такого покарання.

Разом з тим, під час судового розгляду, судом встановлено, що ОСОБА_10 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав законний сили 07.09.2017 року. Відповідну заяву про застосування до неї вимог Закону обвинувачена та її захисник подали в судовому засіданні.

Так, згідно п. «в» ст. 1 вказаного Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в)не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як зазначено судом, ОСОБА_10 має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Злочин інкримінований обвинуваченій, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до необережних злочинів середньої тяжкості. Вказаний злочин вчинений ОСОБА_10 19.05.2017 року, тобто до набрання законної сили спеціальним Законом.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_10 підлягає звільненню від відбування як основного покарання так і додаткового на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав законний сили 07.09.2017 року.

Будь-яких перешкод для застосування до обвинуваченої Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року судом на час розгляду кримінального провадження не встановлено.

При вирішенні цивільних позовів прокурора, потерпілого ОСОБА_7 та цивільного позивача ОСОБА_8 , суд керується вимогами Кримінально-процесуального Кодексу України і Цивільного кодексу України.?

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Під час судового розгляду, сторона захисту неодноразово подавала заяви про залучення до участі у справі страхову компанію «ТАС» у якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача.

Натомість потерпілий ОСОБА_7 та цивільний позивач ОСОБА_8 звернулись до кримінального суду з позивними вимогами про стягнення майнової та моральної шкоди лише з відповідача ОСОБА_10 . Судом також з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_7 та цивільний позивач ОСОБА_8 категорично заперечували проти залучення до участі у вказаному провадженні страхової компанії «ТАС», оскільки страховий поліс не покриває суму завданої шкоди.

Суд вважає, що оскільки потерпілий і цивільний позивач не бажають пред`являти позовні вимоги до страхової компанії, суд позбавлений в кримінальному провадженні права самостійно регулювати вказані правовідносини та залучати у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору або співвідповідачем будь-яку особу.

Залучення у якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача страхової компанії «ТАС» Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено, а застосування до вказаних правовідносин положень ст. ст. 51, 53 ЦПК України, на думку суду суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завдання кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, головною метою суду є вирішення кримінально-правових відносин, які склались за вказаним кримінальним провадженням шляхом проведення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

Суд проводив судовий розгляд цивільних позовів за участю позивачів та відповідача обвинуваченої ОСОБА_10 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 матеріальної і моральної шкоди суд вважає необхідним задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренда тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, що здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Завдання матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 підтверджується доказами, які досліджені в судовому засіданні та які визнанні судом належними та допустимими.

Так, внаслідок дорожньо-транспортної шкоди ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритий осколковий перелом обох кісток правого передпліччя в середній третині зі зміщенням, відкритий осколковий перелом правого наколінника зі зміщенням, рвана рана 4-го пальця правої кисті, множинні садна тулуба. Вказані тілесні ушкодження є середньої тяжкості.

19 травня 2017 року, у вечірній час ОСОБА_7 з місця пригоди каретою швидкою допомоги, доставили до МКЛ № 11, де провели першу операцію, про що об`єктивно свідчить запис у медичній картці стаціонарного хворого № 6437/869. Відповідно до листка лікарських призначень лікування ОСОБА_7 у МКЛ № 11 відбувалось у період з 19.05.2017 року по 22.05.2017 року. 23 травня 2017 року ОСОБА_7 було переведено до Одеської обласної клінічної лікарні, де було проведено другу операцію, про що свідчить виписка із медичної картки № 11734. Період лікування у обласній клінічній лікарні склав з 22.05.2017 року по 02.06.2017 року.

За період лікування в обох лікарнях його близькими родичами (батьками) були витрачені грошові кошти на придбання медикаментів та лікарських засобів які необхідні для проведення медичних процедур.

Так, для лікування потерпілого ОСОБА_7 , в зв`язку з отриманою травмою в дорожньо-транспортній пригоді, були придбані наступні медичні препарати, медикаменти та засоби, які підтверджуються товарними чеками:

1)Товарний чек № ОД-23/02/05 від 23.05.2017 року на суму 13 000 гривень за комплект імплантів для накісткового блокуючого остеосинтезу двох кісток передпліччя.

2)Чек аптеки «ВІВА ФАРМ ЮГ» від 23.05.2017 року на суму 2024.83 гривні за марлю, бинт, 4 пари рукавичок, перекису водню, натрій хлорид, лезо для скальпелю, Gansifix, Лораксон, Система ПК, 3 Шприца, Фраксипарин, Сильфон, Гемотран, Дексалгин, Бетадин, плівка а/мікробна.

3)Чек аптеки «ВІВА ФАРМ ЮГ» від 23.05.2017 року на суму 468.99 гривень, за

АДРЕСА_3 )Чек аптеки ТОВ «Аптекар», медичних препаратів на операцію від 19.05.2017 року, на загальну суму 1614.95 гривень (Чек на суму 823.90 гривень та Чек на суму 791.05 гривень).

5)Чек аптеки ТОВ «Аптекар» від 19.05.2017 року на суму 755.65 гривень за Дексалгин, Кетанов, Шприци, Дексаметазон, Спирт, Левофлоксацин.

6)Чек аптеки ТОВ «Аптекар» медичних препаратів на операцію від 20.05.2017 року на суму 2332.70 гривень за Антибіотики, Анальгетики, Гумові вироби, Перев`язку, Вітаміни.

7)Чек аптеки Фірми «Полімед» від 23.05.2017 року на суму 558.30 гривень, за Бинт, Рингера, Септил, Дренаж, Лідокаїн.

8)Чек аптеки ТОВ «ВІВА» Фарм Юг від 24.05.2017 року на суму 730.50 гривень, за Антибіотики.

9)Чек аптеки ТОВ «ВІВА» Фарм Юг від 23.05.2017 року на суму 886.40 гривень, за Луцетам, Анантавати, Цефавора, Нейродар, Натрія Хлорид.

10)Чек аптеки № 25 м. Одеси від 24.05.2017 року на суму 24,00 гривні, за бахіли.

11)Чек аптеки № 25 м. Одеси від 24.05.2017 року на суму 86.90 гривні за бахіли, Омез, Руковички.

12)Чек аптеки фірми «Полімед» ТОВ від 25.05.2017 року на суму 158.25 гривень за Кейвер.

13)Чек аптеки фірми «Полімед» ТОВ від 31.05.2017 року на суму 49.78 гривень за Німесил.

14)Чек аптеки ТОВ «ВЕДА ФАРМ» від 05.2017 року на суму 162.60 гривень за Бинт, Кутасепт.

15)Чек аптеки фірми «Полімед» ТОВ від 28.05.2017 року на суму 60 гривень за Рукавички.

16)Чек аптеки ТОВ «ВЕДА ФАРМ» від 27.05.2017 року на суму 179.00 гривень за Вату.

17)Чек аптеки ТОВ «ВЕДА ФАРМ» від 27.05.2017 року на суму 41.80 гривень за Септил плюс.

18)Чек аптеки фірми «Полімед» ТОВ від 25.05.2017 року на суму 100.50 гривень за Салфетки.

19)Чек аптечного пункту № 13 від 29.05.2017 року на суму 65.78 гривень.

Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 6437/869 від 19.05.2017 року, ОСОБА_7 поступив на стаціонарне лікування 19.05.2017 року у Комунальну установу «Міська клінічна лікарня № 11».

Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 11734 від 02.06.2017 року, потерпілий ОСОБА_7 виписаний з Одеської обласної клінічної лікарні Травматолого-ортопедичного відділення з діагнозом: Відкритий осколковий перелом обох кісток з правого передпліччя зі зміщенням відламків. Відкритий осколковий перелом правого надколінника зі зміщенням уламків, стан після ПХО рани і кесетного шва надколінка. Рвана рана 4-го пальця правої кисті, стан після ПХО. Множинні садна тулуба.

Консультативним висновком спеціаліста від 04.10.2017 року, який виданий потерпілому ОСОБА_7 , останньому рекомендовано: розробка правого колінного суглоба (ЛФК, масаж), вживання препарату Остеогенон, санаторно - курортне лікування, видалення металевої конструкції через 6 місяців.

Окрім того, ОСОБА_7 після виписки з Одеської обласної клінічної лікарні, ще тривалий час, до 15.09.2017 року, знаходився на амбулаторному лікуванні з приводу отриманих травм у Центральній районній лікарні Великомихайлівського району Одеської області. Був направлений на огляд спеціалізованою травматологічною медико-соціальною експертною комісією Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи. В теперішній час ОСОБА_7 встановлена третя група інвалідності, що підтверджується довідкою серії 12ААБ № 031414.

Враховуючи викладені встановлені обставини, суд вважає, що стягненню з ОСОБА_10 підлягає сума у зв`язку з заподіянням шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_7 в розмірі 24124.83 гривні.

Що стосується моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В судовому засіданні встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, в зв`язку неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_10 . Спричинення тілесних ушкоджень, окрім висновку судово-медичної експертизи № 1865 від 11.09.2017 року, також підтверджується медичною документацією, яка досліджена в судовому засіданні та викладені вище у вироку суду, копіями чеків, квитанцій на оплату медикаментів та медичного лікування.

Суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості.

Так, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження внаслідок вчинення необережного злочину. Від отриманих тілесних ушкоджень останній став інвалідом ІІІ-ї групи. В теперішній час в руку вставлена металева шпиця, яка підлягає видаленню не раніше ніж через шість місяців. Певну біль і постійне відчуття дискомфорту він відчуває і досі в місцях травми. На видимих частинах тіла, а саме на руці та нозі наявні післяопераційні рубці, які постійно нагадують про обставини пригоди і отриманої травми. Йому і досі не відомо, який період реабілітації він повинен пройти та як відбудеться майбутня операція по видаленню металевого шпиця.

Окрім того, вказана травма вплинула на повсякденне життя ОСОБА_7 . Так, останньому й досі важко швидко рухатись, виконувати роботу з навантаженням на руку і ногу. Відповідно можливості потерпілого після дорожньо-транспортної пригоди, самостійно пересуватись значно погіршились.

Розмір грошового стягнення моральної шкоди потерпілому ОСОБА_7 суд встановлює у сумі 150 000 гривен і таким чином позов в частині стягнення моральної шкоди задовольняє частково. Вказана сума моральної шкоди підлягає стягненню з ОСОБА_10 , з підстав викладених вище у вироку суду і є достатньою та об`єктивною, для компенсації страждань потерпілого. Заявлена потерпілим сума моральної шкоди у розмірі 260 000 гривен, на думку суду є занадто великою, яка не обґрунтована та об`єктивно не відповідає тяжкості наслідків. Окрім того, є очевидним, що дуже мінімальна платоспроможність ОСОБА_10 свідчить про можливість виконання рішення суду в довгостроковій перспективі.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 матеріальної шкоди, суд вважає необхідним задовольнити повністю, з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренда тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, що здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Завдання матеріальної шкоди цивільному позивачу ОСОБА_8 підтверджується доказами, які досліджені в судовому засіданні та які визнанні судом належними та допустимими.

Так, 19 травня 2017 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_7 під час керування мотоциклом «YAMAHA RJ 07» д.н. НОМЕР_2 , по вул. М`ясоїдівська зі сторони вул. Разумовська в напрямку вул. Прохорівська приблизно зі швидкістю 50 км/год. При проїзді перехрестя з вул. Комітетська, зіткнувся з автомобілем «DAEWOO NUBIRA» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , яка в порушення правил дорожнього руху не пропустила його. В результаті сталась дорожньо-транспортна пригода, а його брат ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Разом з тим, мотоцикл «YAMAHA RJ 07» д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 отримав механічні ушкодження.

Під час досудового розслідування, цивільний позивач ОСОБА_8 забрав свій мотоцикл з арешт майданчику за який оплатив 2100 гривень. На момент огляду мотоциклу, було встановлено, що він потребує капітального ремонту.

Під час судового розгляду, за клопотанням сторони захисту, проведена автотоварознавча експертиза. Так, відповідно до висновку Одеського НДІСЕ МЮ України № 18-5706 від 04.03.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «YAMAHA RJ 07» (FZ600), д.н. НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 19.05.2017 року, визначається рівною 100 195 гривень.

Відповідно вартість відновлювального ремонту мотоциклу «YAMAHA RJ 07» (FZ600) який належить ОСОБА_8 буде складати 100 195 гривень.

Враховуючи викладені встановлені обставини, суд вважає, що цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки сума завданої матеріальної шкоди в судовому засіданні підтверджена в повному обсязі. Стягненню з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 підлягає сума в розмірі 102 295 гривні.

При цьому вирішуючи питання, щодо доводів сторони захисту про наявність в матеріалах судового провадження двох висновків експертів, які протирічать один одному щодо суми завданої матеріальної шкоди мотоциклу «YAMAHA RJ 07» (FZ600), д.н. НОМЕР_2 , суд вважає, що жодних протирічь жодні докази у кримінальному провадженні не містять.

Так, до початку судового розгляду, під час досудового розслідування, цивільний позивач ОСОБА_8 звернувся до відповідно оцінювача для оцінки колісного транспортного засобу мотоциклу «Yamaha Rj07» д.н. НОМЕР_2 . Відповідний Звіт № 2346-11-17 від 15.11.2017 року був складений приватним оцінювачем. Сума завданої матеріальної шкоди, яка була завдана власнику мотоцикла склала 56 059,67 гривень.

Однак, слід зазначити, що оцінка завданої шкоди не є доказом в розумінні ст. 84 Кримінального процесуального Кодексу України. Відповідним, належним доказом у даному випадку є експертиза.

Частинами 1, 2 статті 242 КПК України, встановлено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо (серед іншого): визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

За клопотанням захисника, судом призначена та проведена відповідна експертиза визначення розміру матеріальних збитків. Вказана експертиза проведена Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз МЮ України.

Таким чином, матеріали кримінального провадження містять лише один єдиний доказ визначення завданої матеріальної шкоди цивільному позивачу ОСОБА_8 , який судом врахований та оцінений як допустимий і належний доказ, що викладено вище у вироку суду.

Позовні вимоги прокурора відділу прокуратури Одеської області в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня № 11» м. Одеси до обвинуваченої ОСОБА_10 про стягнення коштів у сумі 803, 43 гривні, що витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину на підставі ст. 128 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити, оскільки вони засновані на вимогах Закону і підтверджені документально: заява про захист інтересів держави в особі комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 11»; рахунок від 07.08.2017 року № 01-83/1396, який складено лікарнею, за фактом фактичних витрат на лікування ОСОБА_7 , який знаходився у лікарні на стаціонарному лікуванні у сумі 803,43 гривні.

Суд вважає, що цивільний позов прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки під час судового розгляду встановлено, що шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_7 спричинена обвинуваченою ОСОБА_10 , а сума завданої матеріальної шкоди в судовому засіданні підтверджена в повному обсязі. Стягненню з ОСОБА_10 на користь Комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 11» підлягає сума в розмірі 803, 43 гривні.

Позовні вимоги прокурора відділу прокуратури Одеської області в інтересах Одеської обласної клінічної лікарні до обвинуваченої ОСОБА_10 про стягнення коштів у сумі 8 684, 39 гривень, що витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину на підставі ст. 128 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити, оскільки вони засновані на вимогах Закону і підтверджені документально: заява про захист інтересів держави в особі комунальної установи Одеська обласна клінічна лікарня; Довідка розрахунок вартості лікування від 14.08.2017 року № 01/01-07/4084, який складено лікарнею, за фактом фактичних витрат на лікування ОСОБА_7 , який знаходився у лікарні на стаціонарному лікуванні у сумі 8 684, 39 гривень.

Суд вважає, що цивільний позов прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки під час судового розгляду встановлено, що шкода здоров`ю потерпілого ОСОБА_7 спричинена обвинуваченою ОСОБА_10 , а сума завданої матеріальної шкоди в судовому засіданні підтверджена в повному обсязі. Стягненню з ОСОБА_10 на користь Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» підлягає сума в розмірі 8 684, 39 гривень.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинувачену.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_10 , винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі на певний строк та від інших покарань не пов`язаних з обмеженням волі ОСОБА_10 на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав законної сили 07.09.2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 24 124 (двадцять чотири тисячі сто двадцять чотири) гривні 83 копійки матеріальної шкоди та 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 102 295 (сто дві тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень матеріальної шкоди.

Цивільний позов прокурора відділу прокуратури Одеської області задовольнити. Стягнути з ОСОБА_10 на користь КУ «Міська клінічна лікарня № 11» м. Одеси кошти в сумі 803 (вісімсот три) гривні 43 копійки на розрахунковий рахунок 6273 в Головному управлінні держказначейства України в Одеській області, МФО 828011, код ОКПО: 02774415, які витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого.

Цивільний позов прокурора відділу прокуратури Одеської області задовольнити. Стягнути з ОСОБА_10 на користь КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» кошти в сумі 8684 (вісім тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 39 копійок на розрахунковий рахунок 4194 в Головному управлінні держказначейства України в Одеській області, МФО 828011; Код ОКПО 01998526, які витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого.

Речові докази по кримінальному провадженню транспортні засоби: 1)Автомобіль «DAEWOO NUBIRA» д.н. НОМЕР_1 залишити у власника ОСОБА_10 ; 2)Мотоцикл «YAMAHA RJ 07» д.н. НОМЕР_2 залишити у власника ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 7873 (сім тисяч вісімсот сімдесят три) гривні.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1