Номер провадження: 11-сс/813/985/19
Номер справи місцевого суду: 522/9684/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Одеській апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 року про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002909 від 03.06.2019 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002909 від 03.06.2019 року, та відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, грузина, уродженця м. Зугдіді, Грузія, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.11.2018 р. Київським районним судом м. Харкова, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) до 02.08.2019 року.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за наступних обставин.

03 червня 2019 року, о 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля ринку «Привоз», в м. Одесі, вдовж дороги по вул. Пантейлемонівській на проти будинку № 79 помітив припаркований автомобіль, марки «РЕНО ECPACE» д/н НОМЕР_1 в кузові синього кольору, у якого було відкрите праве заднє пасажирське скло, в цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, при цьому об`єктом свого злочинного посягання він визначив цінне майно, що знаходилося у салоні вищевказаного автомобіля, тобто чоловічу сумку, у якої знаходилися особисті речі потерпілого ОСОБА_10 .
Реалізовуючи свій злочинний план, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись що за ним ніхто не спостерігає, та його дії носять таємний характер, в цей час ОСОБА_8 , заліз обома руками, через відкрите скло правої задньої пасажирської двері вищевказаного автомобіля до салону, звідки таємно виклав чоловічу сумку чорного кольору, з надписом «Jeep», вартістю 500 грн. в якій знаходяться наступні речі: паспорт громадянина України, на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гаманець чорного кольору, дозвіл на зброю № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , книга для візиток чорного кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перехідник «TYPE-C», посвідчення мисливця на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон «Самсунг», SM-J100, ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 вартістю 700 грн., записна книга жовтого кольору, купюра номіналом 500 грн. НБУ України УЖ 1134911, купюра номіналом 500 грн. НБУ України ЛИ 0474784, купюра номіналом 500 грн. НБУ України ЗИ 7444166, купюра номіналом 500 грн. НБУ України ВД 8930921, купюра номіналом 500 грн. НБУ України ВД 8451349, купюра номіналом 500 грн. НБУ України ГК 0555778, 2 купюри по 100 гривень, 2 купюри по 50 гривень, 21 купюра по 20 гривень, 57 купюр по 10 гривень, 20 купюр по 5 гривень, загальною сумою грошових коштів, було 4390 гривень.

Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, але його неправомірні дії були помічені співробітниками поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , якими, ОСОБА_8 був затриманий на місці вчинення злочину з викраденим майном.
03.06.2019 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст.208 КПК України та 04.06.2019 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
05.06.2019 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування до ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у сумі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При прийнятті рішення щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: те, що ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя прийняв до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , врахував відсутність зареєстрованого місця проживання в Україні, умисний та корисливий характер злочину у вчиненні якого він підозрюється, який вчинено в період іспитового строку та відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 , запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі або визначити розмір мінімальний застави, як альтернативу триманню під вартою. Захисник стверджує про відсутність заявлених в клопотанні слідчого ризиків. Також захисник вказує, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а сама лише тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, не може виправдовувати триманням під вартою ОСОБА_8 . Крім того, захисник зазначає, що при постановленні ухвали слідчий суддя обравши підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, в супереч положенням ст.182 КПК України, не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_8 , найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя в цілому дотримався вимог закону, які регламентують застосування запобіжного заходу.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що підтверджується доказами, які існують на даній стадії досудового розслідування та долучені до клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту свідка, протоколом допиту потерпілого; протоколом допиту підозрюваного; протоколом огляду предметів.

Розглядаючи апеляційну скаргу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_13 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до матеріалів клопотання, які є достатні для висновку про обґрунтованість підозри.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Апеляційний суд вважає, що надані слідчим та прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження, на даній стадії досудового розслідування, доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та слідчим та прокурором надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які знайшли своє відображення в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Крім того, апеляційний суд приходить до висновку, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 , може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вживати дії, направлені на незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення речей і документів, які мають доказове значення по справі, а також продовжити злочинну діяльність, про що вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд вважає що прокурором надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які не є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а стороною захисту не надано жодного доказу, які свідчать про протилежне та спростовують ці твердження прокурора.

В зв`язку з наведеним, твердження сторони захисту про відсутність доказів щодо існування зазначених у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними та вважає обґрунтованими посилання слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, висновки які належним чином мотивовані та наведені в оскаржуваній ухвалі.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та прийняття апеляційним судом нової ухвали.

Так, приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував положень ст.182 КПК України, та не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у відповідному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даному випадку було обов`язком слідчого судді.

Вислухавши прокурора щодо законності та обґрунтованості рішення слідчого судді, апеляційний суд приходить до висновку про слушність доводів сторони захисту щодо невмотивованості рішення слідчого судді в частині не визначення розміру застави, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
У відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
В той же час, слідчий суддя районного суду, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 за відсутності випадків, передбачених ч.4 ст.182 КПК України, взагалі не визначив розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом
З огляду на зазначені вище обставини, апеляційний суд не може погодитися з прийнятим слідчим суддею рішенням, а тому ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.1 ч.5 ст.182 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_8 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного, який підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, пов`язаного із викраденням чужого майна.
Крім того, апеляційний суд враховує те, що відповідно до підозри, яка на даній стадії досудового розслідування визнається апеляційним судом обґрунтованою, ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому дії в період іспитового строку визначеного ОСОБА_8 вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2018 року, що свідчить про зухвалість дій підозрюваного та його небажання стати на шлях виправлення.
З урахуванням наведеного, враховуючи данні щодо розміру шкоди, яка завдана потерпілому, обставини інкримінованого підозрюваному злочину та майновий стан підозрюваного, а також доводи клопотання слідчого та розміру застави, який просив визначити слідчий, апеляційний суд вважає за необхідне визначити мінімальний розмір застави, передбачений п.1 ч.5 ст.182 КПК України, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку апеляційного суду, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та не буде непомірним для підозрюваного, членів його сім`ї та близьких родичів, оскільки як зазначалося вище, за твердженням сторони захисту підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З огляду на зазначені вище обставини, ухвала слідчого судді в частині не визначення розміру застави не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зі змінами задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 року в кримінальному проваджені №0002909 від 03.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 02.08.2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 03 серпня 2019 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розмір застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеській апеляційний суд; код ЄДРПОУ отримувача 42268321; розрахунковий рахунок 6720; МФО 820172; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 12 червня 2019 року; Заставна сума за ОСОБА_8 ; (судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрюваний ОСОБА_8 звільняється з під варти після внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання указаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали апеляційного суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків становить до 03 серпня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4