Справа № 444/2749/19
Провадження № 1-кп/444/286/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000940, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2019 року

про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потелич, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта середня, не являється депутатом чи адвокатом, українця, громадянина України, непрацюючого, особою з інвалідністю не являється, раніше судимого, а саме вироком Жовківського районного суду Львівської області від 13.12.2018 року за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 26.08.2011 року

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Потелич, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта середня спеціальна, не являється депутатом чи адвокатом, українця, громадянина України, непрацюючого, являється особою з другою групою інвалідності, раніше несудимого, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 13.02.2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника обвинувачених ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою у групі осіб 04 жовтня 2019 року приблизно о 17 годині 34 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері, проникли у середину приміщення призначеного для вирощення свійських тварин, а саме свиней, належного ОСОБА_7 , будучи об`єднаними єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, таємно викрали свійську тварину, а саме порося данської породи шляхом поміщення ОСОБА_4 даного порося в мішок білого кольору та перевезення автомобілем марки «ВАЗ 21114», реєстраційний номер НОМЕР_4 в господарство ОСОБА_4 , чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну у 4700 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за передньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.
Начальник Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що між ним та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі їх захисника ОСОБА_6 15.10.2019 року укладені угоди про визнання винуватості, відповідно до яких обвинувачені повністю, беззастережно визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм діяння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Зазначив, що підтримує угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.
Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання із встановленням випробувального строку тривалістю 1 (один) роки та застосуванням ст. 76 КК України із покладенням обов`язків. Крім цього сторони узгодили долю речових доказів.
Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання із встановленням випробувального строку тривалістю 2 (два) роки та застосуванням ст. 76 КК України із покладенням обов`язків. Крім цього сторони узгодили долю речових доказів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнали повністю та просять суд затвердити угоди про визнання винуватості від 15.10.2019 року, які укладену окремо кожним із ним та начальником Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 за участі їх захисника ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні проти затвердження угод про визнання винуватості, які укладені між прокурором та обвинуваченими, не заперечив.
Потерпілий зазначив, що надавав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника обвинувачених, потерпілого, які не заперечили проти затвердження угод про визнання винуватості від 15.10.2019 року, які укладені з кожним із обвинувачених у даному кримінальному провадженні, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом враховано, що потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості із обвинуваченими.
Суд вважає, що угоди про визнання винуватості досягнуті між прокурором та обвинуваченими за участі їх захисника відповідають вимогам, передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даними угодами ухвалений вирок.
Так, судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтями 473, 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом, а прокурором при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ч. 4 ст. 474 КПК України обвинувачений розуміє.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Крім того суд, перевіривши угоди на відповідність вимог КПК України та КК України, прийшов до висновку про відсутність підстав, передбачених для відмови в затвердженні угоди згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, умови даних угод відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а відтак дані угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими за участі захисника обвинувачених підлягають затвердженню.
Вина ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за передньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в інше приміщення, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вина ОСОБА_4 полягає в тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за передньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в інше приміщення, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість вчиненого злочину та особу винних, які не працюють, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, те, що ОСОБА_4 є особою з другою групою інвалідності, раніше несудимий, відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, а ОСОБА_3 є раніше судимим, обставину, що обтяжує йому покарання, а саме рецедив злочинів, а тому суд вважає за необхідне призначити щодо обвинувачених узгоджене покарання в межах санкції статті за якою вони судяться, а саме у виді позбавлення волі, оскільки узгоджене сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинувачених.

Враховуючи характер скоєного злочину та особу обвинувачених, які посередньо характеризуються за місцем проживання, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдану шкоду, суд вважає за необхідне на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробування із встановленням іспитового строку з покладення на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, як про це узгоджено сторонами в угодах.
За правилами ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ч. 3 ст. 72 КК України встановлено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовківського районного суду Львівської області від 13.12.2018 року за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., яке ним повністю невідбуте.

З огляду на це, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутого покрання за попереднім вироком остаточно призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 17000,00 грн., який необхідно виконувати самостійно.
Суд враховує, що витрати на проведення експертиз відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Вирішуючи питання заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченим, то приймаючи до уваги вимоги ст. 377 КПК України з урахуванням особи винних та обставин справи, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим до набрання вироком суду законної сили, а тому обраний запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, та керуючись статтями 373, 374, 376, 474, 475, 476 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.10.2019 року, укладену між начальником Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000940, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2019 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки приєднати невідбуте покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 13.12.2018 року у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, та штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.10.2019 року, укладену між начальником Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000940, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2019 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
- порося данської породи повернути власнику ОСОБА_7 ;
- одяг ОСОБА_3 , а саме светер темно-сірого кольору, штани з матеріалу джинс синього кольору, кепку зеленого кольору- повернути власнику ОСОБА_3 ;
- одяг ОСОБА_4 , а саме светер білого кольору у голубу та сіру полоску повернути власнику ОСОБА_4 .
Обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без змін.

Роз`яснити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про їх обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 15.10.2019 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.
Роз`яснити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченим право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1