Справа №359/5848/19
Провадження №1-кп/359/435/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2019 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачуваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000968, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2019 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2017 року за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого з іспитовим строком на три роки та визначенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, -

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи засудженим за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитом строком на 3 роки, - на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та відповідно ч. 3 ст. 32, примітки 2 до ст. 289 КК України, повторно вчинив умисний корисливий злочини за наступних обставин:
Так, 08.06.2019 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території автомобільної мийки «Clean Саr», по вул. Київський шлях, 10, в м. Борисполі Київської області, де надавав послуги з миття автомобіля марки «Hyundai» моделі «Accent», номерний знак НОМЕР_1 , власнику зазначеного транспортного засобу ОСОБА_6 .
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір спрямований на умисне незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai» моделі «Accent», номерний знак НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на умисне незаконне заволодіння транспортним засобом, 08.06.2019 року, близько 18 год. 05 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на території автомобільної мийки «Clean Саr», по вул. Київський шлях, 10, в м. Борисполі, маючи в своєму розпорядженні ключі від замка запалення, які йому залишила власник транспортного засобу ОСОБА_6 , виключно з метою забезпечення процедури прибирання автомобіля на території автомобільної мийки, без дозволу власника, сів за кермо автомобіля марки «Hyundai» моделі «Accent», номерний знак НОМЕР_1 , запустив за допомогою наявного ключа від замка запалення двигун зазначеного автомобіля, та поїхав на ньому по території м. Борисполя, Бориспільського району та м. Києва, чим повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.
09.06.2019 року о 00 год. 30 хв., ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки «Hyundai» моделі «Accent», номерний знак НОМЕР_1 , затриманий працівниками поліції на 42 км автомобільної дороги Київ-Харків Бориспільського району, якими припинено дії останнього щодо незаконного заволодіння та управління транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини вчинення кримінального правопорушення, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому обвинуваченні.

Показав, що він дійсно перебував на мийці автомобілів та обслуговував миття машини «Hyundai» моделі «Accent». З цього приводу, він вирішив проїхатись на машині, при цьому він перебував в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим сів в машину та поїхав на ній кататись. Потім у нього закінчився бензин і він зупинився, після чого його було затримано працівниками поліції. При цьому, він розумів, що вчиняє злочин, йому дозволу на керування транспортним засобом ніхто не давав, прав на керування транспортними засобами він не має.
Зобов`язувався в подальшому не вчиняти подібного та зазначив, що жалкує про вчинене, зробив для себе висновки.

Крім того, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу обвинуваченого та речові докази у справі.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання його винним, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною, зважаючи на попереднє засудження обвинувачення за злочин проти власності та вчинення останнього злочину під час іспитового строку, визначеного вироком суду від 16.02.2017 року, та у відповідності до положень ч.3 ст. 32, примітки до ст. 289 КК України.

Тому суд дійшов до переконання, що обвинувачений повинен бути засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з того, що обвинувачений вину визнав та щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та своїми послідовними показаннями сприяв як досудовому розслідуванню так і судовому розгляду. Ці обставини відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення тяжкий злочин, відповідно до ст. 12 КК України,

Аналіз даних про його особу вказує на те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час дії іспитового строку за попереднім вироком суду, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра та має наслідки захворювання на розумову відсталість. В той же час, у відповідності до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №258 від 13.06.2019 року, ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не передбачається. Зважаючи на викладене, ОСОБА_4 , в розумінні ст. 19 КК України є осудною особою, та підлягає кримінальній відповідальності.

Обвинувачений неодружений, має міцні соціальні зв`язки, та немає постійного доходу, за місцем проживання характеризується негативно.

З огляду на дані обставини в їх сукупності, суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість злочину, правову позицію прокурора, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої обставин, а також щире каяття у скоєному, мету вчинення правопорушення, а тому суд приходить до переконання, що останньому слід призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у виді мінімального строку позбавлення волі п`ять років. Підстав для застосування конфіскації, як додаткового покарання у суду немає, зважаючи на мету вчинення злочину.

В той же час, до даного покарання слід приєднати частково покарання за попереднім вироком суду від 16.02.2017 року, зважаючи на положення ст.ст. 71, 75, 78 КК України. Підстав для призначення покарання в порядку ст. 69 КК України та призначення остаточного покарання повторно з іспитовим строком, судом не встановлено.

Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість злочину та особу обвинуваченого, та вчинення ним нового злочину під час дії іспитового строку за злочин проти власності.

Цивільний позов по справі не заявлено. Речовий доказ у справі відповідно вимог ст. 100 КПК України, автомобіль, слід повернути власнику із зняттям арешту на останній в порядку ст. 174 КПК України.

Процесуальний витрат не встановлено, про них не зазначив і прокурор.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слід залишити в силі до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного та ст.ст. 32, 55-78, ч.2 ст.289 КК України, та керуючись ст.100, 122, ч.2 ст.124, ст. 318, ч.3 ст.349, ст.ст. 342-351 358 363-368 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднати покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2017 року за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 70 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту проголошення вироку 17.07.2019 року, зарахувавши в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 09.06.2019 року по 16.07.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення як один день позбавлення волі.
Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, що знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілої ОСОБА_6 , - автомобіль «Hyundai» моделі «Accent», номерний знак НОМЕР_1 , - залишити в користуванні власника ОСОБА_6 , скасувавши арешт на нього , накладений згідно ухвали слідчого судді від 11.06.2019 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити в силі до набрання вироком суду законної сили та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1