Номер провадження: 11-сс/813/1458/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 19 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000 від 21 квітня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України та до нього застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю строком на 2 місяці до 18 жовтня 2019 року.

Крім того, ухвалою слідчого судді на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 та 8 ч.5 ст.194 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки слідчий суддя не врахував, що встановлені ризики при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу та при продовженні запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Зі змісту ч.5 ст.199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтованого підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України за кваліфікуючими ознаками контрабанда наркотичного засобу, обіг якого обмежено, а саме його переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

- протоколом огляду місця події від 21 квітня 2019 року;

- експрес аналізом, який дав позитивний результат на кокаїн;

- протоколом допиту свідка співробітника Державної прикордонної служби України ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка співробітника Одеської митниці ДФС ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- протоколами допитів співробітників УСБУ в Одеській області;

- висновком експерта Одеського НДЕКЦ МВС України №789-Х від 19 червня 2019;

- протоколами проведення негласних (розшукових) дій.

Апеляційний суд вважає вказані докази достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 , оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного перегляду не встановлено.

24 квітня 2019 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21 червня 2019 включно, з визначенням розміру застави у сумі 15 944 300 гривень.

20 червня 2019 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_8 був продовжений строк тримання під вартою до 19 серпня 2019 року.

Слідчий суддя як на підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою зазначив, що прокурор не навів конкретних доказів щодо наявності підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Крім того, слідчий суддя врахував, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, він офіційно одружений, має житло та постійну реєстрацію на території Республіки Молдова, позитивно характеризується, дружина підозрюваного проходить післяопераційне обстеження, він має малолітню дитину, яка народилась під час перебування ОСОБА_8 під вартою.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками оскаржуваної ухвали, оскільки, слідчий суддя взагалі мотивував, яким чином зазначені обставини свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч.1 ст.177 України, на які слідчий посилався у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 обґрунтованого підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, підозрюваному загрожує реальне покарання від 10 до 12 років позбавлення волі.

Підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином Республіки Молдова, на території України у нього взагалі відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки його родина проживає в Молдові, в Україні він не має роботи, постійного місця проживання та будь-якої власності.

Викладені обставини на переконання апеляційного суду свідчать, що ризик можливого переховування від органу досудового розслідування на теперішній час не зменшився і продовжує існувати, оскільки перебуваючи на свободі ОСОБА_8 , цілком ймовірно, може залишити територію України з метою уникнення кримінального переслідування.

Крім того, апеляційний суд вважає, що на теперішній час не зменшився ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадження, обізнаних про обставини вчинення злочину, в тому числі і на осіб, які не теперішній час не встановлені.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого вказаним обставинам належної оцінки не дав, в результаті чого його висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Частиною 3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до положень статей 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого суді та постановлення нової ухвали, якою клопотання слідчого про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 слід задовольнити.

На переконання апеляційного суду на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та дозволить контролювати його місце перебування, а також зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

За таких обставин апеляційний суд визнає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 413, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 19 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №00000 від 21 квітня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_10 .

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 22 жовтня 2019 року. включно, з раніше визначеним розміром застави.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, підлягає негайному виконанню та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3