Справа № 520/4744/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження № 0007778, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 2, 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно поданого клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007778 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 2, 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, КК України, щодо протиправних дій державного реєстратора ОСОБА_5 під час реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , шахрайських дій керівництва ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та підробки документів з метою заволодіння належним ОСОБА_7 майном, щодо легалізації невстановленими особами доходів, одержаних злочинним шляхом.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Одеської області.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20.12.2006 між потерпілим ОСОБА_7 та ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в особі директора

ОСОБА_8 був укладений договір №5/2/73Р «Про резервування приміщення», предметом якого є резервування квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 63,47 кв.м. та підписаний Акт виконаних послуг по резервуванню вказаної квартири. Цього ж самого дня, між ОСОБА_7 та ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в особі директора ОСОБА_8 , був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення №5/2/73, а саме: повного пакету іменних цільових облігацій ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно показів ОСОБА_7 встановлено, що він, на виконання умов договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення №5/2/73 від 20.12.2006 оплатив повну вартість повного пакету іменних цільових облігацій в сумі 470 947, 40 грн. (еквівалент на момент оплати 100 000 доларів США), що відповідає загальній площі зарезервованої ним квартири загальною площею 63,47 кв.м., що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів. Вказані грошові кошти а також 21 000 доларів США за послуги агенції нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_7 передав директору агенції нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ОСОБА_9 . Передача зазначених коштів здійснювалася у відділі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_3 в кабінеті директора, безпосередньо в руки останньому. Після здійснення сплати вартості цільових облігацій та посередницьких послуг агенції нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 14.06.2007 ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », передало ОСОБА_7 сертифікат облігацій №35 серія: А на 6 347 цінних паперів, що відповідає загальній площі квартири 63,47 кв.м..

Розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_4 №1256 від 06.11.2010 житловому комплексу по АДРЕСА_4 , присвоєно нову адресу: АДРЕСА_5 . 15.10.2010 будинок розташований за вищевказаною адресою, був введений до експлуатації, що підтверджується «Актом готовності об`єкта до експлуатації» №1187 від 15.10.2010 та «Сертифікатом відповідності» № 15001187 від 15.10.2010, виданих ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В період 2012-2015 ОСОБА_7 періодично приїжджав до м. Одеси та оглядав свою квартиру. 02.12.2015 ОСОБА_7 прибувши в м. Одеса, виявив що в квартирі, яку він вважав своєю власністю проводяться капітальні будівельно-ремонтні роботи. В подальшому останній почав з`ясовувати підстави та причини таких дій, в результаті чого 02.03.2016 отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачалося, що власником його квартири є ОСОБА_6 .

За вказаним фактом ОСОБА_7 звернувся з заявою про злочин до компетентних органів, у зв`язку з чим було порушено кримінальне провадження №0001742, яке за результатами досудового розслідування направлено до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001742 встановлено, що згідно матеріалів реєстраційної справи, отриманої 13.04.2016 в результаті проведеного тимчасового доступу, право власності на квартиру АДРЕСА_6 було зареєстровано 11 липня 2015 на ім`я ОСОБА_6 , на підставі заяви його уповноваженої особи ОСОБА_10 , який є рідним сином керівника замовника будівництва ДП " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_8 .

Правовстановлюючим документом для реєстрації права власності на квартиру послугувала додаткова угода до договору інвестування № 5/2/73 від 21.10.2013 нібито укладеної 28.10.2013 між ОСОБА_11 (є тещею ОСОБА_9 та мамою ОСОБА_12 , яка є директором агенції нерухомості) і ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 взяв на себе права і обов`язки першого інвестора за договором інвестування № 5/2/73 від 21.10.2013.

З цих документів випливає, що зазначений договір інвестування в будівництво був укладений через три роки після введення будинку до експлуатації.

Більш того, даний договір інвестування був укладений в обхід фонду фінансування будівництва та з порушенням ч. 3 ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність". Дані обставини свідчать про фіктивність вказаних договорів. При цьому, в додатковій угоді містяться дані паспорта ОСОБА_6 , який був йому виданий 12.11.2013, тобто майже через місяць після підписання даної угоди. З цього випливає, що вказану додаткову угоду було складено заднім числом. Також встановлено, що ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » припинило свою діяльність 25.12.2014, що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, на підставі цього проекту додаткової угоди, рішенням державного реєстратора ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 № 22787156 від 11 липня 2015 була проведена державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 .

26.04.2016 адвокат ОСОБА_13 , в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , подав скаргу на рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно

ОСОБА_14 . Реєстраційної служби ІНФОРМАЦІЯ_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11.07.2015. Наказом заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_15 №850/5від 14.03.2017 було скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру потерпілого ОСОБА_7 ..

Також в ході досудового розслідування встановлено, що договір інвестування № 5/2/73 від 21.10.2013 та додаткова угода до нього, рішенням ІНФОРМАЦІЯ_8 від 23.10.2017 по справі №522/7233/16-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 та ОСОБА_11 визнані недійсними. Постановою апеляційного суду від 24.01.2018 скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_16 задоволено та рішення районного суду скасовано. 21.11.2018 касаційну скаргу представника ОСОБА_7 ОСОБА_13 постановою Касаційного цивільного суду задоволено, постанову Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2018 скасовано а рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 23.10.2017 по справі №522/7233/16-ц залишено в силі.

Крім того, встановлено, що в матеріалах цивільної справи №522/7233/16-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 та ОСОБА_11 знаходиться: договір інвестування № 5/2/73 від 21.10.2013 укладений між директором ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; додаткова угода до договору від 28.10.2013 укладена між директором ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ; довідка ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про те, що ОСОБА_11 є першим інвестором в будівництво; договір про пайову участь в будівництві від 21.12.2005 укладений між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі ОСОБА_8 і громадянкою РФ ОСОБА_11 .

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що оригінали документів цивільної справи №522/7233/16-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 та ОСОБА_11 : договір інвестування № 5/2/73 від 21.10.2013 укладений між директором ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; додаткова угода до договору від 28.10.2013 укладена між директором ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ; довідка ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про те, що ОСОБА_11 є першим інвестором в будівництво; договір про пайову участь в будівництві від 21.12.2005 укладений між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі ОСОБА_8 і громадянкою РФ ОСОБА_11 , мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також існує реальна загроза зміни або знищення документів та неможливістю іншими способами встановити обставини, які передбачаються довести за допомогою цих документів, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відустності.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Проаналізувавши зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було дотримано вищевказаних вимог при підготовці та зверненні до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на наступне.
Так, з поданого стороною обвинувачення клопотання не вбачається належного дотримання стороною обвинувачення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, оскільки подане клопотання не містить належного обґрунтування в частині значення зазначених у клопотанні документів для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а також в частині можливого використання як доказів відомостей, які містяться в таких документах.
Викладене свідчить про не відповідність клопотанням вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, а відтак, згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, таке клопотання не підлягає задоволенню.
Вказане клопотання, згідно вимог ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду без виклику осіб, у володінні яких знаходиться зазначені у клопотанні документи.
Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження № 0007778, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 2, 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1