03 жовтня 2019 р. Справа № 632/1644/19 провадження № 1-кп/632/153/19
У Х В А Л А
/про призначення судового розгляду/

02 жовтня 2019 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому закритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 09.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 152, ч. 2, 146 ч. 1, 127 ч. 1, 263 ч. 2 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

30.09.2019 з Первомайської місцевої прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 152, ч. 2, 146 ч. 1, 127 ч. 1, 263 ч. 2 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, надала суду заяву про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність, не заперечувала проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2019 року вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту та доданих до нього документів до судового розгляду, а також думку інших учасників судового провадження, які не заперечували проти закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.07.2019 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою від 04.09.2019 було продовжено до 09.10.2019, в межах строку досудового розслідування. Отже, строк дії запобіжного заходу закінчується 09.10.2019, у зв`язку з чим прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про подовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити та скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Потерпіла у своїй заяві висловила думку про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Захисник підтримав думку свого підзахисного.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, доходить подальшого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Суд вважає, що з моменту взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення зазначеного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.97 № 475/97-ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Під час вирішення клопотання про продовження строків тримання під вартою суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи й судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами, а також, що окрім загальної складності справи, існують особливі обставини, пов`язані з конкретним становищем обвинуваченого, які виправдовують його тримання під вартою протягом такого строку (наприклад рішення у справі «Еререн проти Німеччини» (Ereren v. Germany), заява № 67522/09, пп. 64 та 65, від 6 листопада 2014 року).

Отже, суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тримання під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі.

Кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому, характеризуються значною суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед, у зґвалтуванні, вчиненому повторно, а також у незаконному позбавленні волі людини, у умисному заподіянні фізичного болю та морального страждання, та у виготовленні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованих йому діянь, віку та стану його здоров`я, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому в межах встановлених статтею 197 КПК України.

Крім того, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За змістом п. ч. 4 ст.3141 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 152, ч. 2, 146 ч. 1, 127 ч. 1, 263 ч. 2 КК України, санкція за більш тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 152 КК України, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Відтак, відповідно до п. 6. ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за необхідне доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 152, ч. 2, 146 ч. 1, 127 ч. 1, 263 ч. 2 КК України у відкритому судовому засіданні у залі Первомайського міськрайонного суду Харківської області о 1400 годині 10 жовтня 2019 року.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», залишити без змін і вважати продовженим на 60 діб, тобто по 01 грудня 2019 року, включно.

У задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Доручити представнику персоналу органу пробації в установлені строки підготувати досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1