Справа № 345/2763/17
Провадження № 11-кп/4808/92/19
Категорія ч.1 ст. 307КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретарки с/з Гладун-Гук.,

з участю прокурорки ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Калуського міськрайонного суду від 21 грудня 2018 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.307 Кримінального кодексу України (далі КК),-

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований, АДРЕСА_2 , освіта середня, не працюючий, не одружений, раніше судимий, громадянина України, -

визнаний винуватим та засуджений у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК - 2 ( два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 заставу - залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Зарахувано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 14.07.2017 року по 21.07.2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII з розрахунку один день попереднього увязнення за один день позбавлення волі (з врахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року).

Стягнуто із ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , витрати 1 189,76 грн. за проведення судово-хімічної експертизи, згідно висновку експерта № 2.1-0912/17.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту наркотичних засобів.

Злочин вчинено за таких обставин.

При невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, ОСОБА_8 , умисно незаконно придбав з метою подальшого збуту таблетки Subutex в кількості 80 штук, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на особисте збагачення шляхом збуту наркотичних засобів, 14.07.2017 року близько 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , незаконно придбавши та зберігаючи вказані таблетки при собі, та прибув у приміщенні відділення № 2 ТОВ Нова Пошта, яке знаходиться за адресою: м. Калуш, бульвар Незалежності, 6, Івано Франківської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснив відправлення посилки на ім`я ОСОБА_9 у м. Нововолинськ Волинської області у відділення № 1 по вул. Шахтарська, 39б, із вмістом 80 таблеток Subutex, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін у загальній кількості 0,640 грама, за що він повинен був отримати кошти в сумі приблизно 20 000,00 грн. Безпосередньо після здійснення відправлення даної посилки ОСОБА_8 був затриманий на місці вчинення злочину працівниками поліції.

В АС обвинувачений ОСОБА_8 , вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості.

Просить щодо нього вирок змінити та застосувати положення ст. 75 КК, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки, із встановленням зобов`язань, визначених ст.76 названого Кодексу.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану його підзахисним АС і просить вирок змінити в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання та застосувати положення ст.75 КК; пояснення прокурорки ОСОБА_6 , яка заперечила АС, вважає вирок законним і обгрунтованим; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно ч. 4 ст. 405 КПК, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Розгляд провадження було неодноразово відкладено, а щодо ОСОБА_8 здійснювався двічі привід через органи внутрішніх справ.

Організацію виконання ухвали суду про привід було доручено начальнику Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та прокурору ОСОБА_6 .

Із змісту пояснення, відібраного інспектором дільничої поліції у ОСОБА_10 , яка є бабусею обвинуваченого ОСОБА_8 , про те що, останній на даний час працює на сезонних роботах за кордоном, однак де саме точно не знає.

Відповідно до інформації по Інтегрованій міжвідомчій інформаційно-телекомунікаційній системі щодо контролю осіб, громадянин ОСОБА_8 перетнув кордон 03 квітня 2019 року о 22 годині 39 хвилин і не повернувся на територію України.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в АС порушується питання про погіршення його становища.

Колегія суддів визнає, що обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився повторно, хоча жодних клопотань про відкладення розгляду від нього не надходило у зв`язку з його виїздом за кордон, двічі до нього застосовувався привід в судове засідання через органи поліції,і його становище при розгляді його АС не погіршується.

Колегія суддів вважає, що кожний учасник кримінального провадження використовує свої права на свій розсуд. В даному випадку апеляційний суд вживав усіх можливих заходів для з`явлення обвинуваченого в судове засідання, в тому числі і привід через органи поліції. Обвинувачений ОСОБА_8 забезпечений правом на захист і його захисник-адвокат ОСОБА_7 не заперечує про розгляд справи за відсутності його підзахисного, на що колегія суддів погодилась.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

Покликання обвинуваченого на суворість призначеного йому покарання з підстав невідповідності призначеного обвинуваченому покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, є необґрунтованим, виходячи із наступного. Стаття 65 КК передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самим засудженим, так і іншими особами.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На думку колегії суддів, суд цих вимог в частині призначення обвинуваченому покарання дотримався. Призначене покарання є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по справі, у їх сукупності, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_8 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а доводи його АС, є безпідставними та непереконливими.

Так, призначаючи ОСОБА_8 , покарання, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 врахував також дані про його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів погоджується з встановленими даними про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема: позитивна характеристика, на обліку в лікаря психіатра і лікаря нарколога не числиться, хворіє, здійснює нагляд за хворою матір`ю, яка є інвалідом першої групи, а також з встановленими обставинами, що пом`якшують його покарання.

Колегія суддів відносить до обставин, які пом`якшують, ОСОБА_8 , покарання, зокрема повне визнання ним своєї вини та щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, судом не встановлено.

Також, аналізуючи встановлені судом фактичні обставини провадження, колегія суддів не вбачає наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 активного сприяння розкриттю злочину, на які він покликається в АС, оскільки останній добровільно не повідомив про вчинений ним злочин, а подальша допомога органу досудового розслідування, колегією суддів розцінюється як спосіб зменшення призначеного покарання за вчинене

З огляду на ці положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини даного кримінального провадження та вимоги ст.65 КК , колегія суддів вважає, що при визначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в повній мірі врахував положення ст.65 КК, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів, тому обвинуваченому ОСОБА_8 покарання відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого ним діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При цьому, колегія суддів керується не лише національним законодавством щодо призначення кримінального покарання, а й враховує автономну концепцію поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, мету покарання, вимог кримінального та процесуального закону, призначене судом покарання ОСОБА_8 , із застосуванням ст.69 КК, за своїм видом та розміром, є обгрунтованим та необхідним, відповідає вимогам ст.ст.50,65 цього Кодексу .

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для застосування положення ст.75 КК до призначення покарання ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене доводи АС обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неправильного застосування норм закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

З вступної частини вироку слід виключити посилання суду на те, що ОСОБА_8 раніше судимий, оскільки, згідно обвинувального акту, він таким не являється.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення АС обвинуваченого ОСОБА_8 .

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2018 року щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_3