233 Справа № 233/6012/19
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Довга Балка Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, прийшов наступних висновків.
Кримінальне провадження підсудне Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області, обвинувальний акт відповідає вимогам встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, підстави для закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України; повернення обвинувального акту прокурору та підстави для направлення обвинувального акту для визначення підсудності - відсутні.
Порушень, що перешкоджають розгляду справи в суді та призначенню справи до слухання, не виявлено.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ст.177 КПК України, станом на теперішній час не перестали існувати. А саме, обвинувачений у разі зміни щодо нього запобіжного заходу може спробувати ухилятися від суду, з огляду на те, що він звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, що може бути визнано ним більш небезпечним ніж втеча. Крім того, м.Костянтинівка розташоване у безпосередній близькості з лінією розмежування з непідконтрольною українській владі територією. Обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, на момент затримання офіційно не працював, дітей не має. Також, обвинувачений, перебуваючи на волі, може спробувати незаконно впливати на свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки останні можуть бути йому знайомі. Окрім того, обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, з огляду на те, що останній в короткий проміжок часу двічі збув психотропну речовину за грошові кошти, що свідчить про те, що останній схильний вчиняти злочини, а також обвинувачений не має офіційних джерел доходів, соціально не адаптувався.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, оскільки він не має наміру ухилятися від суду, бо до затримання він постійно з`являвся до відділку поліції. Крім того, він не має наміру впливати на свідків, які йому не знайомі. Також він не має наміру продовжувати вчиняти злочини і просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем мешкання його сестри.
Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, обґрунтовуючи це тим, що прокурором не доведено доказами існування ризиків. Крім того, на його погляд маються ознаки провокації у кримінальному провадженні. Кваліфікація дій обвинуваченого не відповідає, тим діям які він вчинив. З огляду на що, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою, вказаною обвинуваченим.
Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора, приходить таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2019 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 вересня 2019 року включно.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, а саме:
- переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення в тому числі і тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до 10 років може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_5 більш небезпечним ніж втеча, що зробить неможливим його прибування до суду за кожною вимогою. Крім того, ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, на момент затримання офіційно не працював, не одружений, дітей не має. При цьому суд враховує, що у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;
- незаконно впливати на свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про допит яких прокурор має намір заявляти під час судового розгляду, з метою зміни ними показань, підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може спробувати переконати або домовитися, або погрожувати чи залякати останніх з метою надання ними неправдивих свідчень, або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на свідків. Може викрити свідка ОСОБА_9 , який виступав в якості оперативного покупця, та також може почати залякувати, погрожувати, та іншим чином впливати, з метою надання останнім неправдивих свідчень або змінити раніше надані показання;
- вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 звинувачується у тому, що вкороткий проміжок часу двічі збув психотропну речовину, невдовзі після звільненні від відбування покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про те, що він не зміг соціально адаптуватись;
суд прийшов до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд також, враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
В даному випадку суд враховує той факт, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими непоправними наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як домашній арешт, навіть за адресою мешкання його сестри, на переконання суду, не зможе запобігти встановленим судом ризикам, і забезпечити його належну поведінку.
Тож, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів по 18 листопада 2019 року включно, а, отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Вислухавши думку учасників судового провадження про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту.
Справа підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Враховуючи наведені вимоги діючого кримінального процесуального законодавства України, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання інших клопотань від учасників судового провадження, не надходило.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.314-316, 372 КПК України, суд ,-
П О С Т А Н О В И В:
Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.
В судове засідання викликати прокурора, захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 доставити конвоєм.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Довга Балка Костянтинівського району Донецької області, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» Донецькій області строком 60 (шестидесяти) днів, тобто по 18 листопада 2019 року включно.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, строком до 18 листопада 2019 року.
Копії ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику Державної установи «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» в Донецькій області.
На ухвалу суду, в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому, учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1