Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/6574/19
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2019 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання щодо виключення з переліку речових доказів майна, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулася до суду із скаргою на постанову ст.слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 від 26.06.2019р. про відмову у задоволенні клопотання щодо виключення з переліку речових доказів майна та зобов`язання слідчого вчинити певні дії. Зазначено, що апеляційним судом Черкаської області 09.11.2018р. за клопотанням слідчого, прокурора накладено арешт на майно заявника в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000404. Слідчим СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 01.10.2018р. винесено постанову про визнання та приєднання до справи речових доказів, в якій частина нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме, - житловий будинок з прибудовами по АДРЕСА_1 .

На даний час виконуються вимоги ст. 290 КПК України, заявнику ОСОБА_5 не здобуто доказів для пред`явлення їй підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, а тому вважає, що потреба у визнанні належного їй нерухомого майна речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відсутня.

Тому, 23.07.2019р. заявником подано до ст.слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області клопотання про виключення її майна з переліку речових доказів. За наслідками розгляду клопотання, слідчим 26.07.2019р. винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання, яка вручена їй 01.02.2019р. в приміщенні суду під час розгляду іншої скарги.

З даною постановою заявник не згідна. Вважає, що у винесеній постанові не виконана в повному обсязі процесуальна дія слідчим в рамках вказаного кримінального провадження, під час якого зібрані докази, що покладені в основу постанови про визнання речовими доказами її майна, а тому право на оскарження бездіяльності слідчого від 26.07.2019р. їй надано саме у взаємозв`язку статей 220 та 303 КПК України.

За відсутності достатньої правової мотивації доводи слідчого викладені в постанові, є поверхневими та такими, що не містили під собою достатніх підстав для відмови у задоволенні клопотання. Вважає, що слідчий, маючи підтверджуючі документи про підставу набуття заявником права власності, проігнорував їх та керуючись виключно поясненнями зацікавлених осіб, що не відповідали дійсності та не підтверджуються правовими документами, безпідставно здійснив процесуальну дію у вигляді опису майна та вписав її майно до складу речових доказів.

Зазначає, що вона є добросовісним набувачем нерухомого майна, право на яке не оспорено та не скасоване.

За результатами досудового розслідування винесено підозру Шепельському, Шеленговському, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а тому необхідності у залишенні статусу її майна як речового доказу, немає.

Постанова від 01.10.2018р. про визнання речей речовими доказами винесена на підставі показань ОСОБА_13 , які не можуть братися до уваги, оскільки він має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

У постанові від 26.07.2019р. слідчим не доведено, що нерухоме майно, належне заявнику, має доказове значення саме стосовно фактів чи обставин, які є предметом розслідування у цьому кримінальному провадженні. За відсутності можливості використання майна як доказу, таке майно не повинно бути включеним в опис і склад речових доказів.

Заявник вважає, що будинок не відповідає критерям ст. 98 КПК України. На думку заявника, слідчий не вдавався до аналізу доводів, викладених у клопотанні про виключення майна з переліку речових доказів; у постанові не наведені ніякі додаткові відомості, окрім тих, якими слідчий обгрунтовував необхідність винесення постанови на 01.10.2018р., та які відпали на даний час. Вважає, що постанова слідчого від 26.07.2019р. є невмотивованою.

Таким чином, просить суд, - задовольнити скаргу; постанову ст.слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 від 26.07.2019р. про відмову у задоволенні клопотання про виключення з переліку речових доказів майна скасувати; зобов`язати слідчого вчинити дію виключити нерухоме майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 з переліку речових доказів, яке визнано у постанові про визнання та приєднання до справи речових доказів від 01.10.2018р.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 підтримала доводи скарги та просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_6 просила скаргу задовольнити. Вважає, що скарга підлягає розгляду на підставі п.1, п.7 ч.1 ст. 303; п.5 ч.1 ст. 3 КПК України. Слідчий при винесенні постанови від 26.07.2019р. не здійснив належним чином перевірку доводів клопотання від 23.07.2019р., не навів обгрунтування свого рішення. Вважає, що постанова слідчого від 26.07.2019р. може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України і не відповідає вимогам ст. 110 КПК.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки оскаржується фкатично рішення слідчого, а за нормами п.7 ч.1 ст. 303 КПК слідчий суддя не може розглядати такі скарги. Вважає безпідставним посилання заявника на норми п.1 ч.1 ст. 303 КПК, оскільки не можливо розглядати бездіяльність (невчинення конкретних дій, які слідчий повинен здійснити у певний строк), а нормами КПК не передбачено його обов`язок та строк, протягом якого він повинен виключити майно з числа речових доказів. Стаття 303 КПК містить вичерпний перелік, за яким особа може звернутися до слідчого судді із відповідною скаргою. Отже, вважає, що постанова від 26.07.2019р. не може бути оскаржена до слідчого судді.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки статтею 303 КПК не передбачено можливість оскарження до слідчого судді такої постанови. У клопотанні ОСОБА_5 від 23.07.2019р. не було зазначено, які слідчі дії слід провести за кримінальним провадженням, щоб давало підстави слідчому розглядати таке клопотання за нормами ст. 220 КПК.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що СУ ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування (на даний час виконуються вимоги ст. 290 КПК) кримінального провадження №0000404.

01.10.2018р. винесено слідчим за цим кримінальним провадженням постанову про визнання речей, в т.ч. нерухомого майна, належного ОСОБА_5 , речовим доказом.

Апеляційним судом Черкаської області 09.11.2018р. за клопотанням слідчого, прокурора накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000404.

ОСОБА_5 , як третя особа, щодо майна якої вирішено питання про арешт майна, 23.07.2019р. подала слідчому ОСОБА_7 клопотання про виключення її майна з переліку речових доказів. За наслідками розгляду клопотання, слідчим 26.07.2019р. винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання.

Відповідно до статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5)рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7)рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Таким чином, диспозиція ст. 303 КПК України визначає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

При цьому, можливості оскарження рішення слідчого щодо відмови у задоволенні клопотання про виключення з переліку речових доказів майна чи визнання факту бездіяльності слідчого щодо невчинення ним дій з виключення майна з числа речових доказів, як відповідно й зобов`язання його вчинити дії щодо виключення майна з переліку речових доказів, - положення вказаної норми не містять.

Не можна застосовувати як можливу підставу для розгляду вказаних вимог скарги норми п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, як нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити відповідно до наданих йому повноважень та у визначений цим Кодексом строк, так як ці правила стосуються бездіяльності, а фактично всі вимоги ОСОБА_5 стосуються оскарження рішення слідчого від 26.07.2019 року та необхідності слідчого вчинити дії і виключити, належне їй майно з переліку речових доказів. Крім того, не підлягають до застосування при розгляді даної скарги і положення п.7 ч.1 ст. 303 КПК, оскільки клопотання ОСОБА_5 від 23.07.2019р., за результатами розгляду якого слідчим винесено постанову від 26.07.2019р., - не містило вимог щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій за кримінальним провадженням.

Слід зазначити, що саме по собі посилання слідчого ОСОБА_7 у постанові від 23.07.2019р. на те, що при прийнятті рішення він керувався ст.ст. 110, 220 КПК України, не дає підстав вважати, що таке його рішення може бути оскаржене відповідно до ст. 303 КПК України.

На думку слідчого судді, безпідставними є посилання заявника та його представника на норми п.п. 1, 7 ч.1 ст. 303 КПК України, як на такі, що діють підстави для вирішення даної скарги слідчим суддею.

Слід зазначити, що відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, що вказує на існування меж у повноваженнях слідчого судді.

На підтвердження того факту, що судовий контроль слідчого судді не є безмежним, вказують положення ч. 2 ст. 303 КПК, якими законодавець допустив випадки можливого звернення із скаргами на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, однак зауважив, що вони не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, у задоволенні скарги ОСОБА_5 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання щодо виключення з переліку речових доказів майна, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1