У Х В А Л А
21 жовтня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
власника майна ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003059 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна,
в с т а н о в и в :
17.10.2019 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на вилучене майно: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено до штраф-майданчику на зберігання, що знаходиться в м. Біла Церква, по вул. Матросова 48а.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що 17.10.2019 до Білоцерківського ВП надійшло повідомлення від інспектора СРПП №3 Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про те, що ним 17.10.2019 близько 14 год. 00 хв. за адресою: Київська область авто дорога Р-17 15 кілометр, було зупинено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «Sprinter 313 СDІ», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в порушення ПДР. В ході перевірки документів та звірки їх з номером кузова, було виявлено, що чотири цифри номеру кузова пошкоджені, чим не можливо їх ідентифікувати, також відсутня дублююча табличка номеру кузова.

За даним фактом 17.10.2019 розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

Під час огляду місця події 17.10.2019 на дорозі за адресою: Київська область автодорога Р-17 15 кілометр було виявлено та вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «Sprinter 313 СDІ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , який в подальшому було поміщено до штраф майданчику на зберігання, що знаходиться в м. Біла Церква, по вул. Матросова 48а.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що предметом злочину в даному випадку є номер кузова автомобіля та під час огляду транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» модель «Sprinter 313 СDІ» д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено відсутність, а саме «затертість» чотирьох останніх цифр номеру кузова даного автомобіля, тому могли зберегти на собі сліди вчинення злочину та відповідно є носієм вчинення злочину, а тому в даному випадку виникла необхідність у накладенні арешту на вказане тимчасово вилучене майно з метою його подальшого огляду приєднання його до матеріалів провадження як речовий доказ та проведення відповідних експертиз.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду клопотання повідомлена належним чином.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що він є власником автомобіля, який був ним придбаний ставився на облік у 2018 році, та надав на підтвердження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Будь-яких питань при постановці на облік автомобіля в сервісному центрі МВС України не виникало, хоча автомобіль перевірявся експертом сервісного центру.

При вирішенні клопотання про застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя діючи у відповідності до вимог КПК України та виходячи із завдання кримінально провадження має судовою процедурою має гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, розмір шкоди, завданої злочином, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в обґрунтування підстав вважати, що було вчинено злочин, слідчим до клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 2), рапорт інспектора Білоцерківського ВП Дашкевича, у якому зазначається про повідомлення інспектора поліції про зупинку транспортного засобу у якому було виявлено пошкодження (відсутність) останніх номерів на кузові (а.с.3), рапорт від 17.10.2019 патрульного поліцейського ОСОБА_6 про пошкодження останніх номерів на кузові автомобіля та відсутність дублюючої таблички (а.с. 4), протокол огляду місця події від 17.10.2019 у якому зазначено що ВІН код має стерті останні чотири цифри.(а.с. 5), пояснення водія автомобіля ОСОБА_7 , який зазначає, що поліцейські не можуть ідентифікувати останні чотири цифри ВІН-коду автомобіля, але він їх бачить хоча і не чітко, копію постанови слідчого від 17.10.2019 року про визнання автомобіля речовим доказом (а.с.7).

Наведені документи, на переконання слідчого містять факти та обставини, які дають підстави для висновку про факт вчинення злочину, передбаченого ст. 290 КК України, проте з таким висновком слідчий суддя погодитись не може, оскільки долучені до клопотання слідчого матеріали не містять фактів тих обставин, на які посилається слідчий.

Зокрема, маючи в розпорядженні свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу працівник поліції не вжив та відповідно не встановив жодних даних щодо власника автомобіля та реєстрації самого автомобіля.

Визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим не було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а тому положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, не допускають у цьому випадку застосування таких заходів, а накладення арешту на майно при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173, 309 КПК України,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003059 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК Українипро арешт тимчасово вилученого під час огляду місця події майна - автомобіля марки ««MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено до штраф-майданчику на зберігання, що знаходиться в м. Біла Церква, по вул. Матросова 48а, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 22.10.2019 року о 17 год. 20 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1