Справа № 521/9954/19
Номер провадження:1-кс/521/4070/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000671 від 15.05.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого дві вищі освіти (економічну та філологічну), не офіційно працюючого перукарем, спільно проживаючого з ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання прокурора вбачається, що СВ Хмельницького ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000671 від 15.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру гр. ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 14.05.2019 року о 18 годині 10 хвилин, приїхали на орендованому автомобілі «Volkswagen Polo» д.н. НОМЕР_1 на стоянку магазину «Ідеал» за адресою м. Одеса, вул. Бугаївська, 21В.

Знаходячись на території вказаної стоянки ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_7 керуючись спільним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, визнавши об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_8 , яке знаходилось в багажнику автомобіля марки «Honda CR-V» д.н. НОМЕР_2 реєстрації Р. Молдова.

Переконавшись, що їх дії не будуть помічені, ОСОБА_7 відімкнув автомобіль марки «Honda CR-V» д.н. НОМЕР_2 , знешкодивши охоронну сигналізацію за допомогою невстановленого електронного пристрою для зчитування коду сигналізації, після чого відкрив передні водійські двері для того, щоб відчинити багажник автомобіля, а ОСОБА_4 в цей час знаходився біля багажника, спостерігав за обстановкою на вулиці, щоб їх злочинні дії не були помічені та не привертали увагу з боку сторонніх осіб. Після відкриття багажника ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 взяли з салону автомобіля фотоапарат марки «Canon 6D mark 2»вартістю 33 138 гривень, фотоапарат марки «Nikon D610» вартістю 21 566 гривен, фотоапарат марки «Nikon D750» вартістю 30 902 гривен, об`єктив марки «Nikon 50 mm 1.8 g» вартістю 4 524 гривен, годинник модель «В7-37-1» вартістю 2050 гривен, спортивну чоловічу сумку «Rebok» чорного кольору вартістю 3300 гривен, кросівки марки «Adidas» вартістю 1970 гривен, після чого закрили автомобіль та направилися в сторону припаркованого автомобіля «Volkswagen Polo» д.н. НОМЕР_1 на якому з місця злочину зникли.

Загальна сума матеріальної шкоди завданої потерпілому становить 97 450 гривен.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що останній скоїв тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Прокурор підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу до підозрюваного ОСОБА_4 .

Захисник-адвокат в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав, що ризиків передбачених ст. 177 КПК України не має. Просив обрати більш м`який запобіжний захід у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, оскільки останній самостійно з`являється до слідчого і до суду, має родину та постійно мешкає в м. Одесі.
Підозрюваний підтримав думку адвоката та також просив не обирати йому найбільш суворий запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора та адвоката, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В судовому засіданні він визнав, що дійсно скоїв зазначений злочин, під впливом раніше знайомого ОСОБА_7 . В теперішній час дуже жалкує про свій вчинок.

Під час розгляду клопотання, встановлення особи підозрюваного та загальних обставин кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 не є особою, яка потребує в теперішній час застосуванню найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді існують певні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вказані ризики не дають слідчому судді достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказані у клопотанні ризики на думку слідчого судді не доведені і не представлені в судовому засіданні належними доказами.

Так, прокурором в судовому засіданні не надано доказів того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або вчинити новий злочин. ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового розслідування, на першу вимогу з`являвся на виклики до слідчого. В судове засідання для розгляду клопотання прибув самостійно на першу вимогу. Окрім того, з моменту скоєння злочину, 14.05.2019 року до пред`явлення підозри 28.05.2019 року пройшло чотирнадцять днів. З моменту повідомлення підозри до обрання запобіжного заходу пройшло 17 днів. За цей час ОСОБА_4 знаходився під вартою. Відповідно всі належні та допустимі докази стороною обвинувачення уже зібрані та зафіксовані. Звільнившись під заставу, 12.06.2019 року ОСОБА_4 не здійснив жодних дій направлених на перешкоджання кримінальному провадженню та переховуванню від органу досудового розслідування. Не здійснив підозрюваний і дій направлених на скоєння нових злочинів.

Питання впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, з метою викривлення їх показів, на думку слідчого судді взагалі не витримують жодної критики, оскільки ОСОБА_4 повністю визнав обставини скоєного злочину. Співпрацює з органом досудового розслідування та прагне допомогти в розкритті вказаного злочину. Окрім того, не зрозуміло, як можливо викривити покази потерпілого, який очевидцем злочину не був, а може лише надати покази стосовно факту наявності в нього викраденого майна.

Натомість, даючи оцінку особистості підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, народився в м. Одесі де і проживає все життя. Спільно проживає з гр. ОСОБА_6 . Раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Хоча не офіційно, однак працює перукарем.

Слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_4 страждає тяжкими хворобами: вірусний гепатит С, який привів до загострення хвороби та розвив активну фазу цирозу печінки. В теперішній час останній потребує певного спеціалізованого лікування та харчування, яке безумовно неможливе в умовах ізоляції.

Приймаючи рішення щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також думку прокурора, яка на прямі питання слідчого судді повідомила, що інша особа ОСОБА_7 , який притягується до кримінальної відповідальності ще за декількома епізодами злочинних дій в теперішній час знаходиться під заставою і щодо нього не обирався повторно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тобто наявна певна вибірковість у процесуальних діях пов`язаних із застосування запобіжних заходів, яка не може бути розумно пояснена.

Притягнення ОСОБА_4 за інший злочин у іншому відділку поліції, не свідчить про нахили підозрюваного до системного вчинення кримінальним правопорушень, оскільки зазначені епізоди злочинних дій вчиненні до викриття злочинної діяльності останнього. Окрім того, злочин, що інкримінується ОСОБА_4 передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто є злочином середньої тяжкості. Обставини іншої підозри, ОСОБА_4 повністю не визнає і вважає, що доказів його вини у іншому злочині не має. Відповідно слідчим суддею обраний запобіжний захід тримання під вартою із визначенням застави, яку родичі останнього змогли сплатити лише через два тижні після застосування запобіжного заходу. Знаходячись під заставою декілька днів, ОСОБА_4 жодних порушень процесуальних обов`язків не вчинив.

Викладені обставини, свідчать про механічно складене клопотання про застосування найсуворішого запобіжного заходу, тільки в зв`язку з тяжкістю кваліфікації дій підозрюваного та припущенням про можливість продовження підозрюваним злочинних дій. Будь-яких доказів ризиків, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу до підозрюваного в судовому засіданні не встановлено та прокурором не надано. Відповідно прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 94 Рішення ЄСПЛ у справі «Пирузян проти Вірменії» скарга № 33376/07 Постанова від 26.06.2012 року, не викликає сумнівів, що особа має бути звільнена, якщо держава не може продемонструвати, що існують вагомі підстави залишити особу під вартою: 1)небезпека втечі; 2)тиск на свідків; 3)запобігання вчиненню злочину; 4)підтримка громадського порядку.

Відповідно до п. 95 вказаного рішення ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи.

Відповідно до п. 44 Рішення ЄСПЛ у справі «Мюллер проти Франції», суд зазначив, щодо ризику повторного вчинення злочину, то посилання на минуле особи не може бути достатнім для виправдання відмови у задоволенні клопотання про звільнення.

З доводів прокурора можливо зрозуміти, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в його розумінні є фактично покаранням, яке особа повинна понести за свої незаконні дії вже сьогодні. Але є очевидним, що будь-які вказані доводи є порушенням презумпції невинуватості особи.

Так у рішенні у справі Ноймайстер проти Австрії ЄСПЛ зазначає, що обмеження строку запобіжного ув`язнення тісно пов`язане з презумпцією невинуватості таке позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином, є очевидним, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде відповідати не тільки обставинам вказаного кримінального провадження але й загальним засадам справедливості та розумності по відношенню до підозрюваної особи. Можливий в подальшому суворий вирок по відношенню до ОСОБА_4 жодним чином не може слугувати підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи відсутність доказів ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду підозрюваного, незаконного впливу на будь-яку особу у кримінальному провадженні, знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, а також враховуючи викладені в ухвалі обставини, слідчий суддя вважає, що підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу не має.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваному залишати житло цілодобово, а також з покладенням на підозрюваного певних процесуальних обов`язків, який на думку слідчого судді буде достатній для належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим (за вказане кримінальне правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років), вік та стан здоров`я (наявність тяжких захворювань «Гепатит С»; цироз печінки), міцність соціальних зв`язків (все життя зареєстрований та проживає в м. Одесі, має сім`ю), майновий стан підозрюваного (не офіційно працює), раніше не судимий.

Слідчий суддя при застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту враховує обставини викладені підозрюваним, щодо обставин правопорушення, поведінку підозрюваного, його особистість.

Керуючись ст. ст. 132, 178, 183, 194, 196 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 негайно прибути до місця проживання за адресою АДРЕСА_2 де перебувати цілодобово. Роз`яснити підозрюваному його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 45 (сорок п`ять) днів, в межах строку досудового розслідування, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

2)утримуватись від особистого спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за поведінкою підозрюваного /обвинуваченого/, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 45 (сорок п`ять) днів, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 14.06.2019 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 29.07.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1