КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/6195/2019 . Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
представників власника майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року, задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна з забороною відчуження та розпорядження, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007229 від 30 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Накладено арешт на об`єкти нерухомості, квартири за адресами:
- АДРЕСА_1 , житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_2 , житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_3 , житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_4 , житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_5 , житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_6 , житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2, реєстраційний номер 391, права власності на які зареєстровані за АТ «Родовід банк» (, 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3).
Заборонено будь-яким особам відчужувати та розпоряджатися об`єктами нерухомості, квартирами за адресами:
- АДРЕСА_1 , житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_2 , житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_3 , житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_4 , житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_5 , житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_6 , житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2, реєстраційний номер 391, права власності на які зареєстровані за АТ «Родовід банк» (, 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3).
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про арешт та заборону будь-яким особам відчужувати та розпоряджатися об`єктами нерухомості, квартирами за адресами:
- АДРЕСА_1 , житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_2 , житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_3 , житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_4 , житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_5 , житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_6 , житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2, реєстраційний номер 391, права власності на які зареєстровані за АТ «Родовід банк» (, 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3).
В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя розглянув клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про накладення арешту на квартири, що належать АТ «Родовід банк» необ`єктивно, однобічно, без урахування усіх обставин, що призвело до порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими Конституцією та Законами України, і завданнями цього кримінального провадження. Оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою. Окрім іншого, слідчий суддя допустив порушення вимог КПК України, зокрема ч. 1 ст. 173 КПК України.
Також апелянт зазначає, що 20.03.2019 року Велика Палата Верховного Суду постановою задовольнила касаційну скаргу АТ «Родовід Банк», скасувала рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі №810/1163/17, які стали підставою для відміни реєстрації права власності на спірні квартири за АТ «Родовід Банк». Висновок слідчого судді про те, що спірні квартири були набуті АТ «Родовід Банк» в результаті кримінального правопорушення є безпідставними та необ`єктивними. Такі висновки зроблені в результаті однобічного розгляду клопотання прокурора, без перевірки та врахування усіх обставин справи.

Апелянт звертає увагу на те, що на момент прийняття оскарженої ухвали, слідчий суддя мав можливість належним чином з`ясувати та перевірити вищезазначені обставини. У тому числі, ознайомившись зі змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №810/1163/17, на яку зроблено посилання в тексті ухвали.
Крім того апелянт наголошує на тому, що на момент вчинення реєстраційних 05.07.2019 року дій щодо поновлення безпідставно скасованих записів про право власності АТ «Родовід Банк» на квартири, у Державному реєстрі речових прав та обтяжень була відсутня інформація про ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року. Запис про ухвалу Печерського районного суду з`явився пізніше.
Зазначена обставина не досліджувалась та не перевірялась під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на квартири. Тому, слідчий суддя безпідставно зазначив в оскаржуваній ухвалі про те, що державному реєстратору при вчиненні реєстраційних дій 05.07.2019 року було відомо про ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2019 року.
Апелянт також наголошує на тому, що наявність або відсутність в Державному реєстрі речових прав записів про право власності Банку на спірні квартири жодним чином не впливає та не змінює статусу Банку, як власника, оскільки це право виникло в силу Закону.
Станом на сьогоднішній день між АТ «Родовід Банк», ОСОБА_10 та ОСОБА_11 триває спір про право власності щодо спірних квартир. Відповідно такий спір повинен бути вирішений в порядку цивільного судочинства, а не шляхом ініціювання завідомо безпідставних кримінальних проваджень.
Також апелянт звертає увагу на те, що на момент вирішення слідчим суддею питання про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності АТ "РОДОВІД БАНК", останнє перебувало в статусі неплатоспроможного Банку.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України, не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Про те, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не досліджував питання наявності або відсутності у АТ «Родовід Банк» статусу неплатоспроможності. Будь яких висновків щодо необхідності застосування арешту квартир Банку всупереч прямим заборонам КПК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» оскаржувана ухвала слідчого судді не містить.
Заслухавши доповідь судді, думку представників власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу представника власника майна такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007229 від 30.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що державний реєстратор Комунального підприємства «Центр правової допомоги та реєстрації» ОСОБА_12 , зловживаючи своїми повноваженнями, прийняв незаконне рішення про скасування прав власності на квартири зареєстровані за ОСОБА_11 , а також прийняв рішення про скасування іпотек та обтяжень на об`єкти нерухомості: квартири АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та квартири АДРЕСА_12 , та здійснив реєстрацію прав власності на вказані квартири на користь АТ «РОДОВІД БАНК».
В ході розслідування з`ясовано, що на підставі постанови Господарського суду Черкаської області від 31 жовтня 2017 року по справі № 925/1171/17, ухвали Господарського суду Черкаської області від 05 квітня 2018 року, Протоколу Зборів Комітету кредиторів № 2 ФОП « ОСОБА_10 » від 11 квітня 2018 року рішення Замовника про визначення організатора на проведення торгів «Аукціону» з продажу майна боржника від 11 квітня 2018 року, Договору № 6 на проведення аукціону з продажу майна від 11.04.2018, придбав квартири АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та квартири АДРЕСА_12 .
Договір купівлі-продажу вказаних квартири посвідчено 25 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстровим номером 433.
Крім того, 25 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 видано свідоцтво, яким засвідчено, що квартири АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та квартира АДРЕСА_12 на праві власності належать ОСОБА_11 .
В той же день, тобто 25 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартири АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та квартири АДРЕСА_12 за ОСОБА_11 .
В подальшому, 05 червня 2018 року ОСОБА_11 укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір, за умов якого квартири були передані в іпотеку громадянину ОСОБА_14 і обтяжені, а також відбулася державна реєстрація іпотеки та обтяження квартир за адресами: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та квартири АДРЕСА_12 .
Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_11 повідомив, що з дня державної реєстрації права власності, іпотеки, обтяження і по теперішній час дані правочини ні ким не оспорювалися та не оспорюються на сьогодні, судових рішень щодо них не приймалося.
Однак, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року у справі №757/19706/19-ц в якості забезпечення позову попереднього власника ОСОБА_10 було заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, іншим органам державної реєстрації прав, нотаріусам та іншим спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо нерухомого майна, зокрема на дані квартири в тому числі, проте не виключно приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкривати і закривати розділи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вносити до них відповідні записи.
Разом з тим, не дивлячись на існування рішення суду про заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно цих об`єктів нерухомості, 12 липня 2019 року ОСОБА_11 стало відомо, що державним реєстратором КП «Центр правової допомоги та реєстрації» ОСОБА_12 05 липня 2019 року були прийняті рішення про скасування прав власності на квартири зареєстровані за ОСОБА_11 , а також скасування іпотек та обтяжень, а саме:
- рішення про скасування права власності, іпотеки та обтяження від 05 липня 2019 року індексний номер №47650849 (кв. АДРЕСА_13 );
- рішення про скасування права власності, іпотеки та обтяження від 05 липня 2019 індексний номер №47651136 (кв. АДРЕСА_11 );
- рішення про скасування права власності, іпотеки та обтяження від 05 липня 2019 індексний номер №47649870 (кв. АДРЕСА_14 );
- рішення про скасування права власності, іпотеки та обтяження від 05 липня 2019 індексний номер №47650131 (кв. АДРЕСА_15 );
- рішення про скасування права власності, іпотеки та обтяження від 05 липня 2019 індексний номер №47646658 (кв. АДРЕСА_16 );
- рішення про скасування права власності, іпотеки та обтяження від 05 липня 2019 індексний номер №47649237 (кв. АДРЕСА_12 ).
Цим же реєстратором в той же день 05 липня 2019 року, незаконно відновлено запис про право власності на перераховані вище квартири на користь АТ «РОДОВІД БАНК», який перебуває в стадії ліквідації в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6 (рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 травня 2017 року №2224).
Прийняття державним реєстратором ОСОБА_12 КП «Центр правової допомоги та реєстрації», зазначених вище рішень на користь АТ «РОДОВІД БАНК», якими скасовано державну реєстрацію прав та їх обтяжень на майно ОСОБА_11 , здійснено з грубим порушенням вимог законодавства, без належних на те правових підстав чим незаконно позбавлено останнього, права власності на об`єкти нерухомого майна (квартири).
Підставо для скасування права власності на вищевказані квартири стала постанова Верховного суду від 20 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_10 до державного реєстратора-приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_15 , третя особа ПАТ «Родовід банк, про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Однак вказаним рішенням Верховного Суду України не вирішувалось питання про позбавлення права власності ОСОБА_11 на вищевказані об`єкти нерухомого майна.
Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняв рішення від 10 липня 2019 року №123 про затвердження умов продажу активів АТ «РОДОВІД БАНК», а саме квартир, що належали на праві власності ОСОБА_11 , з відкритих торгів за допомогою ДП «ПРОЗОРО ПРОДАЖІ».
Так, із інформації розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стало відомо, що відповідно до паспортів відкритих торгів (аукціону) з продажу активів (майна) АТ «РОДОВІД БАНК», Фонд, на підставі рішення від 10 липня 2019 року №123, повідомив про проведення відкритих торгів з продажу активів Потерпілого, що обліковуються на балансі АТ «РОДОВІД БАНК», а саме:
Двокімнатна квартира загальною площею 72,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 початкова (стартова) ціна лоту, грн. (з/без ПДВ, згідно чинного законодавства) 4 701 000,00;
Двокімнатна квартира загальною площею 81,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 початкова (стартова) ціна лоту, грн. (з/без ПДВ, згідно чинного законодавства) 5 270 000,00.
Трикімнатна квартира загальною площею 117,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 початкова (стартова) ціна лоту, грн. (з/без ПДВ, згідно чинного законодавства) 5 973 200,00грн.;
Двокімнатна квартира загальною площею 87,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 початкова (стартова) ціна лоту, грн. (з/без ПДВ, згідно чинного законодавства) 5 531 900,00;
Чотирикімнатна квартира загальною площею 135,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 початкова (стартова) ціна лоту, грн. (з/без ПДВ, згідно чинного законодавства) 8 351 400,00 грн. ;
П`яти кімнатна квартира загальною площею 116,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 початкова (стартова) ціна лоту, грн. (з/без ПДВ, згідно чинного законодавства) 7 564 000,00 грн.
Тобто на даний час, використовуючи завідомо неправдиві відомості, що призвели до позбавлення Потерпілого прав власності на нерухомість та зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора та уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вказані квартири намагаються реалізувати невстановлені особи, які діють в складі однієї злочинної групи.
На підставі зібраних доказів, 27 вересня 2019 року винесено постанову про визнання об`єктів нерухомості, а саме квартир: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та квартири АДРЕСА_12 , речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки указані квартири є предметом кримінального правопорушення.
07.10.2019 прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна з забороною відчуження та розпорядження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007229 від 30 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.
В обґрунтування клопотання, прокурор посилався на те, що арешт майна потрібен з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
08.10.2019 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, доведеність слідчим мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Так, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його відчуження.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Також колегією суддів взято до уваги, що на момент вирішення слідчим суддею питання про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності АТ "РОДОВІД БАНК", останнє перебувало в статусі неплатоспроможного Банкута відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 173 КПК України, не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Проте, як вбачається з матеріалів справи та зазначається апелянтом станом на сьогоднішній день між АТ «Родовід Банк», ОСОБА_16 та ОСОБА_11 триває спір про право власності щодо спірних квартир, на які накладено арешт.
Тому з урахуванням того, що арештоване майно є предметом злочину, суд першої інстанції приймаючи рішення у справі, в даному випадку накладення арешту на майно, вірно оцінив в сукупності всі обставини справи та за своїм внутрішнім переконанням у відповідності до закону постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Крім того, з урахуванням конкретних обставин справи, з яких слідчий суддя прийшов до висновку, що квартири АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та квартири АДРЕСА_12 на даний час, відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 жовтня 2019 року, зареєстровані на праві приватної власності за АТ «РОДОВІД БАНК», були набуті в результаті кримінального правопорушення та на них було спрямоване кримінальне правопорушення, а також те, що арешт майна може передбачати заборону для особи у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися та відчужувати будь-яким чином таке майно, а також те, що незастосування вказаних заходів стосовно даних квартир, може призвести до втрати майна та (або) відчуження його на користь інших осіб, що може перешкодити кримінальному провадженню, а тому існує потреба в їх арешті.
Доказів протилежного апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2019року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_6 , без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року, якою накладено арешт на об`єкти нерухомості, квартири за адресами:
- АДРЕСА_1 , житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_2 , житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_3 , житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_4 , житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_5 , житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2, реєстраційний номер 382;
- АДРЕСА_6 , житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2, реєстраційний номер 391, права власності на які зареєстровані за АТ «Родовід банк» (, 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3), із забороною будь-яким особам відчужувати та розпоряджатися об`єктами нерухомості, зазначеними квартирами, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3