КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2227/2019 Категорія КК: ч.4 ст.296 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000372 за апеляційними скаргами прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та представника потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2019 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України,-

за участю прокурора: ОСОБА_11

представника потерпілих: ОСОБА_12

обвинуваченого: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2019 року відмовлено у призначенні судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000372 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 296 КК України на підставі обвинувального акту, складеного 08.05.2019 року слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 та затвердженого прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 .
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000372 від 05.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Рішення суду обґрунтоване тим,що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення,проте висунуте ОСОБА_10 обвинувачення є неконкретним у зв`язку з відсутністю правової кваліфікації його дії з приводу спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , якій, відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_10 безпричинно наніс один удар головою в область носа, в результаті чого ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у виді саден голови та обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 40/Д від 23.04.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень; підстави кваліфікувати дії ОСОБА_10 щодо потерпілої ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, відсутні.
Отже, за таких обставин суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000372, складений 08.05.2019 року слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 та затверджений прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Києво- Святошинського районного суду Київської області від 11.06.2019 року про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину,передбаченого ч.4 ст.296 КК України прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, вказане рішення незаконним та таким,що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає,що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КК України,оскільки містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення,які прокурор вважає встановленими,правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (часті статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення,що підтверджується текстом обвинувального акту,складеного та затвердженого 08.05.2019 року.

Крім того,відповідно до п.1 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд повинен вирішити крім всього іншого питання чи містить це діяння склад кримінального правопорушення,склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений,а тому суд повернувши обвинувальний акт вдався до оцінювання доказів та передчасно вирішив питання про кваліфікацію дій обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене,прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 вважає,що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону,які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду представник потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Києво- Святошинського районного суду Київської області від 11.06.2019 року по справі №369/5974/19 скасувати і призначити новий судовий розгляд по суті.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_9 зазначає,що суд першої інстанції надав оцінку обставинам кримінального провадження,а також правильності кваліфікації діянь ОСОБА_10 ,що є не припустимим на стадії підготовчого провадження,оскільки правильність кваліфікації діянь обвинуваченої особи,суд вирішує при прийнятті остаточного рішення у справі,тим самим порушивши вимогу ч.1 ст.7 КПК України,зміст та форму кримінального провадження,які повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження ,до яких,зокрема відноситься:верховенство права.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_11 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_10 які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає,що апеляційні скарги прокурорау кримінальному провадженні ОСОБА_6 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_15 підлягають задоволенню,а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_10 , який міститься в матеріалах даного провадження (а.с.2-5),вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення з описом конкретних дій обвинуваченого ОСОБА_10 , які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і частину статті Закону про кримінальну відповідальність, та наведено формулювання обвинувачення, тобто викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

При цьому обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, всупереч висновку суду першої інстанції, наведені в обвинувальному акті конкретно та зрозуміло. Отже, викладені в обвинувальному акті на виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України відомості є достатніми для розуміння суті обвинувачення, а посилаючись в ухвалі на неконкретність формулювання обвинувачення з визначеною прокурором правовою кваліфікацією діяння за ч. 4 ст. 296 КК України, суд першої інстанції фактично вийшов за межі питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, як це обґрунтовано зазначено в апеляційних скаргах.

Крім того,колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що складання обвинувального акту і зокрема формулювання обвинувачення є виключними повноваженнями органів досудового розслідування і прокуратури, суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вважає колегія суддів, повертаючи прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого за ч. 4 ст. 296 КК України , суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до оцінки правильності кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, висунутого обвинувачення та його суті, що є предметом виключно судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та представника потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки колегією суддів апеляційного суду не встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, яка б перешкоджала призначенню кримінального провадження до розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 задовольнити, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000372 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,повернуто прокурору - скасувати.

Призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4