Провадження № 1-кп/243/3350/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2019 року
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонний суд Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського,2) клопотання подане старшим слідчим Слов`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області майором поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, подане прокурором Слов`янської місцевої прокуратури відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка, Оріховського району Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
слідчий ОСОБА_3 ,
підозрюваний ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002675 від 06 жовтня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.
До Слов'янського міськрайонного суду звернулася старший слідчий Слов`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області майор поліції ОСОБА_3 з клопотанням про дозвіл на затримання відносно ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання прокурора мотивоване тим, що 17 серпня 2014 року, відповідно до ст.ст. 276,277,278 КПК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручена внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , оскільки останній за місцем реєстрації та фактичного мешкання не проживає та переховується від органів досудового слідства, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 111 КПК України для вручення повідомлень.

18 серпня 2014 року винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_4 .

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 залишив місце проживання, переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення крім того, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КПК України, покарання за яке

передбачене у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, то існують всі підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Вказані обставини свідчать про необхідність надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У закритому судовому засіданні слідча клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні.
На виконання положень ч. 3 ст. 189 КПК України, суд проводить розгляд клопотання в закритому судовому засіданні за участю/викликом прокурора.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Згідно із витягом з ЄРДР, на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецькій області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

Згідно із протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 08 серпня 2014 року, остання вказала на те, що на перехресті вул.. Октябрьської революції та вул.. Урицько розташовувався блокпост, на якому здійснював перевірку документів її сусід ОСОБА_4 , який був у комуфляжній формі та мав при собі пістолет ПМ.

Згідно із протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08 серпня 2014 року, остання вказала на те, що наприкінці квітня 2014 рокуна перехресті вул.. Октябрьської революції та вул.. Урицько розташовувався блокпост, на якому здійснював перевірку документів її сусід ОСОБА_4 , який був у комуфляжній формі та мав при собі пістолет ПМ., характеризує його як конфліктного чоловіка.

Згідно із протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08 серпня 2014 року, останній вказав на те, що наприкінці квітня 2014 року на перехресті вул.. Октябрьської революції та вул.. Урицько розташовувався блокпост, на якому здійснював перевірку документів його сусід ОСОБА_4 , який був у комуфляжній формі та мав при собі пістолет ПМ., місце знаходження ОСОБА_4 йому невідомо.

17 серпня 2014 року року, відповідно до ст.ст. 276,277,278 КПК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручена внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , оскільки останній за місцем реєстрації та фактичного мешкання не проживає та переховується від органів досудового слідства, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 111 КПК України для вручення повідомлень.

05 листопада 2015 року винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане, зокрема, одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя може відмовити у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що, зокрема, підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно із вимогами пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов'язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
У провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КПК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_4 щодо вчинення нею правопорушення, за яке можливе застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. Також встановлено, що обвинувачена переховується від органів досудового розслідування, оскільки залишила постійне місце проживання, що підтверджується матеріалами справи, перешкоджаючи таким чином розгляду кримінального провадження, внаслідок чого його було оголошено у розшук.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на сьогодні існує зазначений у клопотанні ризик переховування від суду.
Зазначене дозволяє дійти висновку про наявність обставин, зазначених у п.1 ч.4 ст. 189 КПК України, що є достатнім для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 187-190 КПК України слідчий суддя, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, подане старшим слідчим Слов`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області майором поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, згідно із ЄРДР за № 0002675 від 06 жовтня 2015 року задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка, Оріховського району Запорізької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить 6 (шість) місяців з дати її постановлення, та ухвала втрачає законну силу 24 березня 2020 року.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту виникнення однієї з обставин, передбачених ч. 3 ст. 190 КПК України:
1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;
2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;
3) відкликання ухвали прокурором.
Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 26 вересня 2019 року, о 15 год. 35 хв..

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1