Справа № 598/948/19
провадження № 1-кп/598/192/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Збаражі матеріали кримінального провадження № 598/948/19 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , гр. України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не депутата, раніше не судимого,

за ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 КК України,

встановив:
19 травня 2019 року приблизно о 17 години 50 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 разом з іншою особою перебували по вул. Грушевського м.Збараж поблизу зупинки громадського транспорту, що навпроти ПрАТ «Збаразьке АТП-16140», де в цей час у вказаному місці знаходилися працівники поліції, які виконували свої службові обов`язки.

Інша особа, з якою на вулиці перебував обвинувачений ОСОБА_4 , вчинила адміністративне правопорушення, з приводу чого була запрошена поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області прослідувати у приміщення Збаразького відділу поліції для складання адміністративного протоколу.

Відмовившись виконувати законні вимоги поліцейського, інша особа почала наносити удари поліцейському та вчиняти опір працівникам поліції. Поліцейськими в цей час було прийняте рішення затримати іншу особу із застосуванням фізичної сили.

В цей час в обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на вплив на працівника правоохоронного органу - поліцейського, з метою перешкодити йому у виконанні ним службових обов`язків, направлених на затримання іншої особи для складання адміністративного протоколу.

Реалізовуючи свої злочинні наміри, обвинувачений ОСОБА_4 , підійшовши із-за спини до поліцейського, який виконував свої службові обов`язки та намагався затримати іншу особу, схопив його руками за шию, та відтягуючи від іншої особи, фізично впливав на працівника правоохоронного органу, перешкоджаючи таким чином, виконувати свої службові обов`язки.

Надалі, поліцейський в межах своїх службових обов`язків, з метою припинення правопорушення вчинюваного обвинуваченим ОСОБА_4 , прийняв рішення затримати останнього. Так, застосовуючи фізичну силу та прийоми затримання, поліцейський намагався завести руку обвинуваченого ОСОБА_4 за спину, та таким чином обмеживши його рухи, однак у обвинуваченого ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел направлений на опір працівникові правоохоронного органу-поліцейському, під час виконання ним службових обов`язків.

Реалізовуючи задумане обвинувачений ОСОБА_4 почав активно фізично протидіяти затриманню, намагався вирватися, прикладаючи для цього фізичні зусилля, вчиняючи активну фізичну протидію затриманню, чим перешкоджав у виконанні поліцейському своїх службових обов`язків.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, як умисні дії, що виразились у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та 1 ст. 343 КК України, як умисними діями, що виразились у впливі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і пояснив, що 19 травня 2019 року перебував із товаришем на вулиці міста Збараж, де ОСОБА_5 вчинив адміністративне правопорушення, з приводу чого був затриманий працівником поліції та йому було поставлено вимогу пройти до поліцейського відділку. Тоді у нього виник намір вчинити вплив на поліцейського та перешкодити йому у виконанні ним службових обов`язків направлених на затримання ОСОБА_5 .. Далі, він підійшов із-за спини до поліцейського, схопив його руками за шию, відтягуючи від ОСОБА_5 , та перешкоджаючи таким чином, виконувати свої службові обов`язки. Після цього, поліцейський, з метою припинення правопорушення вчинюваного ним, намагався затримати і його, застосовуючи фізичну силу та прийоми затримання, намагався завести його руку за спину, однак він вчинив опір поліцейському, фізично протидіяв затриманню, намагався вирватися, прикладаючи для цього фізичні зусилля.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який вперше притягується до відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій статті обвинувачення у виді штрафу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.342 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

за ч.1 ст.343 КК України в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1