Справа № 545/2499/19
Провадження № 1-в/545/564/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Устинівка Кіровоградської області , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, до засудження працював дільничним інспектором міліції ,

Засудженого вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.10.2010 року, зміненого ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13.09.2011 року, за ч. 3 ст. 365, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю та позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки,

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 27.01.2010 року по 12.09.2011 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

Початок строку 27.01.2010 року, кінець строку 10.06.2023 року,

Про умовно-дострокове звільнення ,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув 3/4 строку покарання і довів своє виправлення.

Від засудженого та представника колонії до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право

вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 3/4 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так , ОСОБА_4 засуджений вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.10.2010 року, зміненим ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13.09.2011 року за вчинення особливо тяжкого злочину - за ч. 3 ст. 365 КК України - перевищення влади, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав і повноважень, які завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян і державним інтересам, які супроводжувалися насильством та ображали особисту гідність потерпілого та спричинили тяжкі наслідки , п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство з корисливих мотивів, вчинене на замовлення та за попередньою змовою групою осіб до покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю та позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки.

Встановлено, що засудженим відбуто 3/4 строку покарання .

За весь час відбування покарання засуджений мав 2 стягнення та 11 заохочень.

Згідно характеристики Менської ВК № 91 від 31.10.2013 року, ОСОБА_4 характеризується посередньо, у зв`язку з чим йому відмовлено у переведенні із колонії максимального рівня безпеки на середній рівень безпеки ( Т. 1 а.о.с. 169-171 ).

Згідно останньої характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 10.10.2019 року, останній характеризується позитивно.

ОСОБА_4 має цивільний позов солідарно з іншими учасниками злочину на загальну суму 1510107,72 грн., дострокових відшкодувань не проводилось .

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд враховує особу засудженого, тяжкість скоєного злочину, дані про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою у процесі відбування покарання.

Таким чином, встановлені судом обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_4 довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1