Дата документу 24.09.2019 Справа № 334/5368/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5368/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/761/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Канівського Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування засобів електронного контролю, строком на два місяці по 24.09.2019 року включно, за його місцем реєстрації, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.07.2019 приблизно о 23-00 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у сквері біля концертного залу «ім.. Глінки», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.183, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння підійшов до ОСОБА_10 , яка знаходилась на лавочці у вказаному сквері та тримала свій мобільний телефон «ZTE blabe V7» в руках, та з метою реалізації свого злочинного наміру направленого на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривку, вихопив з рук ОСОБА_10 , вказаний мобільний телефон, після чого не реагуючи на її прохання повернути телефон втік з місця скоєння злочину, чим набув можливість розпорядитися майном.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України.
22.07.2019 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.
22.07.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначила, що клопотання слідчого не містить доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також в клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування не можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Слідчий суддя вважала, що наявність обґрунтованої підозри не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки цей запобіжний захід є винятковим. Крім того, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя врахувала дані про його особу, міцність соціальних зв`язків, та прийшла до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його реєстрації в нічний час доби.

В апеляційній скарзі прокурор, зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню. По суті апеляційної скарги прокурор вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, оскільки у зв`язку з постійним вживанням алкогольних напоїв та конфліктів дружина підозрюваного не дозволяє проживати в її квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , з цих же підстав сестра підозрюваного теж не надає йому дозволу проживати за місцем їх реєстрації. В той же час, підозрюваний офіційно не працевлаштований, вчинив злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 4 років. Враховуючи викладені обставини, прокурор вважає, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Так, слідчий суддя погодилась з обґрунтованістю підозри, однак не погодилась із заявленими у клопотанні ризиками, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України та дійшла висновку, що прокурор і слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органом досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення по суті заявленого клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внаслідок чого обрала запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не було доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Викладені в апеляційній скарзі доводи носять суто декларативний характер, в більшій мірі є аналогічними тим, що були вказані в клопотанні слідчого. Ці доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді, тому колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Крім цього, колегією суддів встановлено, що на теперішній час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено і обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направлено для розгляду до суду.

Враховуючи викладене, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування засобів електронного контролю, строком на два місяці по 24.09.2019 року включно, за його місцем реєстрації, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4