Справа № 461/3940/19
Провадження № 1-кс/461/4764/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 22 травня 2019 року про відмову у задоволені клопотання у кримінальному провадженні № 0001007 від 08.05.2018, -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 22 травня 2019 року про відмову у задоволені клопотання про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0001007 від 08.05.2018. Просить скасувати вищезазначену постанову, мотивуючи тим, що слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дії, передчасно виніс постанову про відмову у задоволені клопотання. Вважає таку незаконною, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали скаргу з мотивів наведених у ній, просять задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо поданої скарги поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001007 від 08.05.2018 року.

13 лютого 2019 року у межах даного кримінального провадження з метою збереження речових доказів ухвалою слідчого судді був накладений арешт на належний ОСОБА_4 автомобіль BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору.

Частиною 1 статті 174 КПК України, передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

11.03.2019 ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, в порядку ст. 174 КПК України, із клопотанням про скасування арешту на автомобіль марки «БМВ Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За результатами розгляду клопотання 20.03.2019 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова постановлено ухвалу про відмову в задоволенні такого клопотання.

Із вказаної ухвали вбачається, що транспортний засіб міг бути використаний особами як засіб вчинення кримінальних правопорушень, арешт на нього був обґрунтовано накладений уповноваженим органом. При цьому, потреба органу досудового розслідування у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.

Окрім того, слідчий суддя роз`яснив заявнику, що питання зберігання речового доказу врегульоване Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду. Вирішення питання порядку зберігання доказів не входить до компетенції слідчого судді, тому заявник вправі звернутись до слідчого або прокурора з відповідним клопотанням.

Відтак, 21.05.2019, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області із клопотанням про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання, а саме автомобіля марки «БМВ Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучений в межах кримінального провадження № 0001007 від 08.05.2018.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

За результатами розгляду клопотання старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 22 травня 2019 року була винесена постанова про відмову в задоволені клопотання від 21.05.2019.

Слідчий суддя з таким висновком слідчого не може погодитись з огляду на наступне.

Пунктом 61 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, передбачено, що в окремих випадках орган дізнання, досудового слідства, суд може повернути власникам вилучені у них речі для зберігання і до прийняття рішення у справі, якщо буде визнано, що це не призведе до виникнення перешкод для успішного провадження у справі.

Натомість, як убачається із оскаржуваної постанови, висновком слідчого про відмову у задоволені клопотання є те, що у разі передачі речового доказу автомобіля марки «БМВ Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , це буде суперечити вимогам ст.170 КПК України, завданням арешту майна та кримінального провадження в цілому, оскільки ОСОБА_4 , її син - ОСОБА_6 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, інші підозрювані чи ймовірні співучасники або треті особи можуть вжити заходів для приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речового доказу, що в подальшому може негативно вплинути на кримінальне провадження та результати судового розгляду, а відтак це не є «окремим випадком», про який зазначається у п.61 вказаної вище Інструкції.

Дослідивши вимоги скарги, слід прийти висновку, що слідчим в повній мірі не було дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, яке б не викликало жодних сумнівів при проведенні досудового розслідування.

Відмовляючи заявнику у задоволені клопотання, слідчий лише обмежився цитуванням норм КПК України, однак, мотивів такої відмови не навів. Із змісту оскаржуваного рішення слідчого не вбачається, які конкретно відомості має на увазі слідчий чи які доводи заявника він не приймає до уваги.

При цьому із оскаржуваної постанови не вбачається, що у даному кримінальному провадженні проводяться необхідні слідчі дії із вказаним автомобілем, у тому числі експертні дослідження. В судовому засіданні також таких відомостей слідчим не надано.

Таким чином, розглядаючи клопотання адвоката, слідчий зобов`язаний був винести вмотивовану постанову, а не обмежуватись формальним викладом процесуального рішення.

Слідчому належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність підстав для задоволення чи відмову у задоволенні клопотання і, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, оскільки слідчим у встановленому порядку не розглянуто в повному обсязі клопотання адвоката ОСОБА_3 від 21.05.2019 р., то відповідно до ст.ст. 303, 307 КПК України слід зобов`язати слідчого, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, повторно розглянути по суті клопотання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 22 травня 2019 року про відмову у задоволені клопотання у кримінальному провадженні № 0001007 від 08.05.2018.
Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 21 травня 2019 року про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні №0001007 від 08.05.2018.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .