Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1062/18 Провадження № 1-кс/475/216/19
У Х В А Л А
Іменем України

04.06.2019смт. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2018 р. про закриття кримінального провадження №0000392,

В С Т А Н О В И Л А:
29 травня 2019 р. на розгляд слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2018 р. про закриття кримінального провадження №0000392.

У скарзі заявник посилається на те, що постановою слідчого Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2018 р. закрите кримінальне провадження №0000392 від 04.09.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Копію постанови ОСОБА_4 отримав 23.05.2019 р., що свідчить про дотримання заявником визначеного законом десятиденного строку звернення зі скаргою до слідчого судді.

Не погодившись з висновком слідчого, ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до суду.

Скарга аргументована тим, що постанова слідчого винесена незаконно.

ОСОБА_4 вважає, що проведені у ході досудового розслідування експертизи є неповними.

Постановою стверджується, що згідно висновків судової експертизи речових матеріалів і виробів нафтопродуктів не виявлено.

Проте, на його думку, небезпечними для здоров`я і життя можуть бути і інші речовини, набагато токсичніші, щодо виявлення яких слідчим експертизу не було призначено.

У постанові слідчий посилається на висновок експерта № 525-М від 21.09.2018 р., його повноту заявник оспорює, посилаючись, на те, що його на експертизу направлено не було.

Крім того, у заяві заявником зазначалося і про нанесення ОСОБА_6 йому матеріальних збитків. Проте слідство навіть не намагалося з`ясувати величину тих збитків і можливості кваліфікації таких діянь згідно ст.194 КК України.

На думку ОСОБА_4 , слідчим не доведена відсутність у діях ОСОБА_7 складів злочинів, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.194 КК України, а тому постанова слідчого про закриття провадження підлягає скасуванню.

У судовому засіданні ОСОБА_4 доводи скарги підтримав, просив задовольнити її у повному обсязі з підстав, що викладені у скарзі. При цьому пояснив, що між ним та ОСОБА_6 на протязі року наявні неприязні стосунки через те, що ОСОБА_7 , проїжджаючи до своєї земельної ділянки, уникаючи проїзду крутим схилом, здійснює проїзд через його земельну ділянку, пошкоджуючи при цьому його посіви. Саме з цього приводу між ними 03 вересня 2018 р. виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_7 виплиснув йому в обличчя спочатку воду з пляшки, а потім на нього та на автомобіль невідому речовину. Після інциденту він звертався на прийом до лікаря-офтальмолога з приводу обстеження очей. З приводу завдання будь-яких тілесних ушкоджень до медичних закладів він не звертався, оскільки вони йому завдані не були.

Процесуальний керівник у даному провадженні ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що постанова слідчого винесена законно.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження №0000392, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Мотиви прийняття такого рішення слідчим суддею обґрунтовані наступним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як встановлено у ході судового розгляду, 04.09.2018 р. до ЄРДР за №0000392 за ознаками ч.1 ст.129 КК України внесене повідомлення ОСОБА_4 , про те, що 03.09.2018 р. близько 18:30 год ОСОБА_7 , знаходячись на околиці с. Володимирівка Доманівського району Миколаївської області, погрожував фізичною розправою ОСОБА_4

03.09.2018 р. у ОСОБА_4 прийнята заява про вчинене кримінальне правопорушення, в якій останній вказував на те, що ОСОБА_7 вчинив з ним сварку, в ході якої погрожував йому вбивством та облив його невідомою речовиною, а саме вилив її йому в обличчя.

У ході досудового розслідування 03.09.2018 р. оглянутий транспортний засіб марки Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із зовнішньої сторони даного транспортного засобу на марлевий тампон було виявлено та вилучено прозору рідину з різким неприємним запахом. Даний марлевий поміщено до скляної ємності, яку поміщено до пакету №1.

У подальшому у ході досудового розслідування за клопотанням слідчого призначені у провадженні судово-медична експертиза та експертиза матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 "Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів".

Згідно висновку експерта № 525-М від 21.09.2018 р. у ОСОБА_4 в наданих медичних документах яких - небудь тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин і виробів №1419 від 09.10.2018 у складі нашарувань на поверхні представленого на експертизу у полімерному пакеті у скляній банці марлевого тампону слідів нафтопродуктів чи пально мастильних матеріалів не виявлено. У складі нашарувань на поверхні представленого на експертизу марлевого тампону виявлено сліди етилового спирту.

У ході досудового розслідування допитані ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з пояснень яких вбачається, що між ними 03.09.2018 р. близько 18.30 год. виник конфлікт, в ході якого вони з`ясовували відносини щодо проїзду транспортом через земельну ділянку ОСОБА_4 та пошкодження у зв`язку з цим посівів. Тут же на місці конфлікту ОСОБА_7 вилив в обличчя ОСОБА_4 рідину.

30 жовтня 2018 р. старшим слідчим Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України через відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Дослідивши зміст вказаної постанови, приходжу до висновку, що висновок слідчого про відсутність складу злочину є правильним, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Погоджуючись з висновком слідчого про відсутність складу злочину, виходжу з наступного.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.1 ст.129 КК України, характеризується дією у виді погрози вчинити вбивство, тобто виявленому намірі позбавити іншу людину життя.

Така погроза може бути виражена різними засобами: усно, письмово, за допомогою жестів, міміки, демонстрації зброї тощо.

Відповідальність за ст. 129 КК може настати лише за погрозу вбивством. Погроза здійснити інші дії (наприклад, заподіяти тяжкі тілесні ушкодження, знищити майно) за ст. 129 КК кваліфікуватися не може.

Погроза повинна бути реальною, тобто сприйматися потерпілим як така, що може здійснитися.

Реальність погрози встановлюється з урахуванням конкретних фактичних обставин. При вирішенні цього питання слід враховувати як суб`єктивний критерій (сприйняття погрози потерпілим), так і об`єктивний (спосіб та інтенсивність її вираження, особу винного, характер стосунків між ним і потерпілим тощо). Для визнання погрози вбивством реальною необхідно встановити, що винний вчинив такі дії, які давали потерпілому підстави побоюватися її здійснення, і що поведінка винного, його стосунки з потерпілим об`єктивно свідчили про реальність погрози.

Як встановлено у ході розгляду скарги з пояснень ОСОБА_4 неприязні відносини у нього з ОСОБА_6 склалися саме після цього конфлікту.

Сварка між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як вбачається з матеріалів досудового розслідування та пояснень ОСОБА_4 у судовому засіданні, виникла саме на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Тут же ОСОБА_7 і виплиснув в обличчя ОСОБА_4 рідину

За такого з урахуванням доказів, зібраних у ході досудового розслідування, та обставин встановлених під час судового розгляду скарги, приходжу до висновку, що реальної погрози вбивством з боку ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_4 як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критеріями не було, а тому в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

За ст.194 КК України повідомлення до ЄРДР не вносилося, а тому відсутні підстави для аналізу наявності/відсутності складу цього злочину в межах розгляду даної скарги.

Зважаючи на те, що саме на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України слідчим закрите кримінальне провадження, постанова про закриття кримінального провадження є законною, а тому підстави для її скасування та задоволення скарги ОСОБА_4 відсутні

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.214, 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2018 р. про закриття кримінального провадження №0000392.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду в 5-ти денний строк з дня її оголошення

Слідчий суддя : ОСОБА_1