У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008002 від 23.09.2019 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008002 від 23.09.2019 року про арешт майна.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 .

Клопотанням обґрунтоване тим, що 22.09.2019 року приблизно о 22 год. 40 хв. невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Київ вул. Райдужна 7, м. Київ, умисно з хуліганський мотивів нанесла тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_5 після чого з події зникла.

В порядку виконання ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено:

-з житлової кімнати №1 светр світлого кольору, на передній частині якого виявлено плями бурого кольору, на рукаві виявлено плями невідомого походження бурого кольору;

- з житлової кімнати №2 чотири блайзери, предмет схожий на ніж, три пари окулярів, мобільний телефон марки «НОКІЯ» без СІМ-карти, ІМЕІ НОМЕР_1 ;

- змив в ванної кімнати;

- змив зі стоку ванної кімнати.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, в якому зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з клопотання під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі було вилучено: светр світлого кольору, чотири блайзери, предмет, схожий на ніж, три пари окулярів, мобільний телефон марки «НОКІЯ» без СІМ-карти, ІМЕІ НОМЕР_1 , змив в ванної кімнати, змив зі стоку ванної кімнати.

У той же день, 17.10.19 року, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів. Вказане клопотання було направлено поштою та надійшло до суду 21.10.19 року.

Отже, клопотання подане слідчим до суду в межах строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбачену ч.4 ст.296 КК України, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вилучене майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 17.10.2019 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: светр світлого кольору, чотири блайзери, предмет, схожий на ніж, три пари окулярів, мобільний телефон марки «НОКІЯ» без СІМ-карти, ІМЕІ НОМЕР_1 , змив в ванної кімнати, змив зі стоку ванної кімнати.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: