Справа № 740/3158/18
Провадження № 1-кп/740/60/19
В И Р О К

іменем України

06 грудня 2019 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2018 року за №0000572, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ічня Чернігівської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, працюючого електромонтером-шофером оперативно-диспетчерської служби Ічнянського РЕМ, одруженого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_9 ,

встановив:

ОСОБА_4 16 травня 2018 року близько 12 год., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де також перебувала ОСОБА_7 , де між ними на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопивши обома руками голову ОСОБА_7 та нахиливши останню до землі, наніс один удар коліном по обличчю в область носа ОСОБА_7 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа та верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 16 травня 2018 року близько 12 год. на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 у неї виник конфлікт із ОСОБА_10 , остання її ображала, після чого на подвір`я зайшла дружина обвинуваченого ОСОБА_11 , яка її схопила за волосся, після чого зайшов ОСОБА_4 , останній підбіг до неї, притиснув до сараю, схопив обома руками за її голову і вдарив коліном у голову в область носа, вона його відштовхувала. Син обвинуваченого ОСОБА_12 забирав батька. Розмов із обвинуваченим не було, він зразу вдарив її. Вказані дії вчинені у присутності її дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .. До вказаної події конфліктів із обвинуваченим у неї не було. Підтримала позов про стягнення 100000 грн. моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що перебувала разом із ОСОБА_7 , яка є її сусідкою, на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , куди також прийшла ОСОБА_10 , яка покликала дочку ОСОБА_7 до себе, ОСОБА_7 в цьому відмовила, після чого ОСОБА_10 стала ображати ОСОБА_7 , між останніми виникла сварка. ОСОБА_10 телефонувала своїй дочці ОСОБА_11 , яка в подальшому прийшла на подвір`я даного будинку. ОСОБА_11 схопила ОСОБА_7 за волосся, а ОСОБА_10 схопила ОСОБА_7 за руки, останні відтягнули ОСОБА_7 до сараю, після чого на подвір`я зайшли обвинувачений ОСОБА_4 та його син. Обвинувачений ОСОБА_4 взяв ОСОБА_7 за волосся і вдарив коліном в обличчя останньої. У ОСОБА_7 текла кров. Вона попросила свою дочку ОСОБА_15 викликати поліцію. Під час даного конфлікту перебувала дочка ОСОБА_7 - ОСОБА_13 , 2015 року народження.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що є тещею обвинуваченого, приїхала до своєї сестри, яка проживає поряд із ОСОБА_7 .. На подвір`ї перебувала ОСОБА_7 із своєю дочкою, яку вона покликала до себе, про що ОСОБА_7 їй відмовила. ОСОБА_7 вказувала їй, що вона забрала документи на будинок, і ображала її нецензурними висловлюваннями, погрожувала їй. Вона також обзивала ОСОБА_7 .. Виникла взаємна сварка. ОСОБА_7 вдарила її по голові. До подвір`я зайшли її дочка ОСОБА_11 , яка розмовляла із ОСОБА_7 , та в подальшому ОСОБА_4 .. Ударів ОСОБА_7 вона не бачила. Вона держала ОСОБА_7 за руки з метою, щоб остання не билась. ОСОБА_7 порвала рубашку ОСОБА_4 , який «...розбороняв...». У ОСОБА_7 була незначна кров. Чула, що викликали поліцію. Поліцію не дочекались, поїхали.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 , з яким, сином та матір`ю ОСОБА_10 приїхали до м.Ніжина. Завезли ОСОБА_10 до її сестри на АДРЕСА_2 . Коли повернулись щоб забрати ОСОБА_10 ,-почули гучні голоси на подвір`ї, де виник конфлікт ОСОБА_10 із ОСОБА_7 .. Вона підійшла до ОСОБА_7 і взяла її за плече. ОСОБА_7 також взяла її за плече, також ОСОБА_7 тримала ОСОБА_10 за волосся. ЇЇ чоловік ОСОБА_4 став розбороняти їх. ОСОБА_7 порвала теніску ОСОБА_4 , який не спричиняв тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ударів вона не бачила. Під час конфлікту на подвір`ї перебувала дитина ОСОБА_7 .. Її мати ОСОБА_10 має неприязні відносини щодо ОСОБА_7 через переоформлення будинку.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що є сином обвинуваченого ОСОБА_4 , з яким, матір`ю та бабусею ОСОБА_10 приїхали до м.Ніжина. Завезли ОСОБА_10 до її сестри на АДРЕСА_2 . Коли повернулись щоб забрати ОСОБА_10 ,-почули гучні голоси на подвір`ї. Разом із батьком зайшли на подвір`я. ОСОБА_7 тягнула ОСОБА_10 за волосся, батько став їх розбороняти. ОСОБА_7 схопила батька, який був на лікарняному, за груди і порвала рубашку. Поряд була його мати ОСОБА_11 .. Батько стримував ОСОБА_7 , останню ніхто не бив. У ОСОБА_7 була незначна кров із носу.

Неповнолітній свідок ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допит якої проведено згідно ст.354 КПК України в присутності педагога ОСОБА_16 , в судовому засіданні показала, що є сусідкою ОСОБА_7 , яка завітала разом із своєю дочкою до її матері ОСОБА_14 .. На подвір`я також прийшла ОСОБА_10 і вчинила сварку із ОСОБА_7 .. Між ними виник конфлікт. ОСОБА_10 вказувала, що викличе свою дочку ОСОБА_11 , яка «...наб`є...» ОСОБА_7 , про що зателефонувала. Через близько 10 хв. на подвір`я з`явилась ОСОБА_11 , яка вчинила сварку із ОСОБА_7 і декілька разів вдарила ладонею руки по обличчю ОСОБА_7 .. Потім до подвір`я зайшли двоє чоловіків, один із яких взяв ОСОБА_7 за голову і вдарив коліном в її голову. До того, як зайшли чоловіки, у ОСОБА_7 були покрасіння на обличчі, після удару коліном у ОСОБА_7 була на обличчі кров із носа. Також на подвір`ї під час конфлікту перебувала малолітня дочка ОСОБА_7 ..

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у пред`явленому обвинуваченні не визнав, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 не визнав, показавши, що разом із своєю дружиною, сином та тещею ОСОБА_10 прийхали до м.Ніжина. За кермом був син. ОСОБА_10 завезли до її сестри на АДРЕСА_2 . Коли забирали ОСОБА_10 на подвір`ї виникла сварка між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ОСОБА_7 била ОСОБА_10 .. Він розбороняв їх, взяв ОСОБА_7 за передпліччя, ОСОБА_10 тримала ОСОБА_7 за руки. ОСОБА_7 відштовхувалась і порвала йому рубашку. Він перебував на амбулаторному лікарняному через забій грудної клітки. ОСОБА_7 тримала його за груди і йому було боляче, через що він взяв ОСОБА_7 за волосся, підняв свою ногу з метою зміни точки опори, внаслідок чого ОСОБА_7 вдарилась обличчям об «...бедро...». Після того, як ОСОБА_7 порвала йому рубашку, він помітив дитину ОСОБА_7 .. Попросив вибачення у ОСОБА_7 ..

Із врахуванням доказів кримінального провадження суд приходить до слідуючих висновків.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини щодо наявності сварки між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , подальшого втручання ним у даний конфлікт, тримання ним за руки та голову ОСОБА_7 , подальшого контакту його ноги в області коліна із головою в області обличчя ОСОБА_7 ..

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_4 під час конфлікту між нею та ОСОБА_10 , а в подальшому і з ОСОБА_11 , тримав її за голову та вдарив коліном в область її обличчя, спричинивши кровотечу, що підтверджується також показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_14 та неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , 2002 року народження. Наявність слідів крові у ОСОБА_7 під час даного конфлікту підтверджується також і показаннями свідка ОСОБА_10 -у ОСОБА_7 була незначна кров, свідка ОСОБА_12 -у ОСОБА_7 була незначна кров із носу.

Обставини щодо удару обвинуваченим ОСОБА_4 коліном в область обличчя потерпілої ОСОБА_7 підтверджується також протоколом проведення слідчого експерименту від 21 червня 2018 року за участі потерпілої ОСОБА_7 ..

Згідно висновку КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №112 від 15 червня 2018 року у потерпілої ОСОБА_7 мають місце ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа та верхньої губи, посттравматичного цефалгічного синдрому. Ушкодження спричинені дією тупих предметів за механізмом удару і відповідають строку 16 травня 2018 року. Ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження могли виникнути за обставин одного удару коліном ноги по обличчю в область носа, спричинивши травму носа, і не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту.

Вказані докази підтверджуєють факт спричинення обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 ..
Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Під час судового розгляду не здобуто належних і допустимих доказів щодо дій потерпілої ОСОБА_7 , як суспільно-небезпечних по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 з посяганням на його життя.

Із встановлених фактичних обставин вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 , яка є особою з інвалідністю 1 групи, про що заперечення сторін в судовому засіданні відсутні, будь-яких тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_4 , який станом на 16 травня 2018 року мав 45-річний вік і є фізично здоровим чоловіком, не наносила, при цьому вона чинила йому опір.

Вищезазначений висновок судово-медичної експертизи підтверджує наявність у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, спричинених внаслідок удару коліном ноги в область обличчя.

Сила вказаного удару коліном ноги в область голови потерпілої, із врахуванням встановлених тілесних ушкоджень, свідчить про те, що обвинувачений об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілої, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода, тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку,-за умисне заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.
За таких обставин посилання сторони захисту щодо оборони обвинуваченого від дій потерпілої судом відхиляються.
З даних підстав також відхиляються показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в частині відсутності завдання обвинуваченим, який перебував на амбулаторному лікуванні, тілесних ушкоджень потерпілій.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 ..
Обставина, яка пом"якшує покарання,-перше притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні формально висловив жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення, своїми діями під час судового провадження не вчинив дій, які характеризують щирість каяття, суд приходить до висновку про відсутність щирого каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Обтяжуюча обставина,-вчинення злочину у присутності дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дочкою потерпілої ОСОБА_7 ..
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, повязане із незаконним посяганням на здоровя особи, обставини його вчинення щодо потерпілої, яка є особою з інвалідністю, у присутності малолітньої дитини, і має підвищений рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, працює, є працездатною особою, має постійне місце проживання, за яким скарг не має, позитивно характеризується за місцем роботи, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.
Також судом враховується досудова доповідь Ічнянського РС ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області від 26 січня 2019 року, згідно якої щодо обвинуваченого ОСОБА_4 визначені середні рівні ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, виправлення останнього можливе із призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт в межах санкції статті. Даний вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення 100000 грн. моральної шкоди, спричиненої внаслідок протиправних дій обвинуваченого, необхідності лікування, як особі з інвалідністю 1 групи, фізичного болю та страждання.

В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_7 та її представником адвокатом ОСОБА_8 підтримано позов про стягнення 100000 грн. моральної шкоди.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення ушкодженням здоров`я потерпілого, за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує причини виникнення конфлікту, глибину та характер пережитих потерпілою ОСОБА_7 душевних страждань, пов"язаних з протиправними діями обвинуваченого, істотністю вимушених змін у її житті, отримання тілесних ушкоджень та психічного потрясіння внаслідок кримінального правопорушення, негативний вплив потрясіння на її здоровя, погіршення здоров"я та необхідність лікування та докладання додаткових зусиль для відновлення звичного способу життя, необхідність витрачання свого часу під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, що, із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, є підставою для стягнення моральної шкоди у розмірі 15000 грн..

Підстави для визначення моральної шкоди у розмірі 100000 грн. в судовому засіданні не встановлені.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди, у задоволенні інших вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_17 .