Ухвала
23 вересня 2019 року
м. Київ
справа № 288/667/13-к

провадження № 51-4629ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 липня 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , покликаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 липня 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2019 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, покликаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, слід враховувати, що, відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги захисника фактично зводяться до покликань щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, незгоди з наданою судами оцінкою доказам , що, в силу статей 433, 438 КПК, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, у касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 хоча і покликається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, проте не конкретизує яких саме істотних порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи кримінальне провадження щодо засудженого ОСОБА_4 , та не обґрунтував у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом як вироку суду першої інстанції, так і ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 409, 412-414, 419 цього Кодексу.
Окрім того, подана касаційна скарга містить суперечності, оскільки з касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 липня 2018 року та просить його скасувати, проте в додатку до касаційної скарги надає копію вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2018 року.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд,
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 липня 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху і надати йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3