ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2019 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів кримінальне провадження №0000285, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Урнек, Ленінського району, Північно-Казахстанскої області, росіянки, особи без громадянства, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, на утримані малолітніх дітей немає, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що 16 березня 2019 року близько 16 години 50 хвилин, перебуваючи в приміщенні своєї квартири по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вирішила заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 відразу після цього за вказаною адресою, з метою спричинення тілесних ушкоджень, не маючи умислу на позбавлення життя, умисно кухонним ножем, який взяла в кімнаті квартири, нанесла один прямий удар в область живота ОСОБА_8 , завдавши фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани живота зліва з ушкодженням великого сальника і тонкої кишки та внутрішньочеревної кровотечі, які відповідно до висновку експерта №115/д від 10.05.2019 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні вину визнала частково та суду надала наступні показання:

16 березня 2019 року о 16:30 год., вона повернулася додому, де проживає зі своїм сином ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , від подруги, де вони трішки випили. ЇЇ син працює не офіційно та не постійно. В той день, коли вона повернулася додому, він зачинив за нею двері і, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, вимагав у неї грошей. Вона грошей не дала і між ними сталася сварка, під час якої ОСОБА_8 наносив їй удари руками та ногами, тягав за волосся по підлозі. Вона пробувала вирватися, однак не виходило, коли він її тягнув по підлозі з кімнати на кухню, до його дивана, остання схопила ніж з непрацюючого холодильника, який використовувася як шафа, він тримав її за волосся, а вона була на колінах та коли він знову почав пинати її ногами, вона нанесла удар ножем в тулуб. Після цього ОСОБА_8 її відпустив та вона викликала швидку медичну допомогу, а також поліцію та повідомила свою сусідку про те, що трапилося. Крім того обвинувачена вказала, що ОСОБА_8 вживає наркотичні засоби, палить бульбулятор та нюхає білий порошок, який є наркотичним засобом. Обвинувачена пояснила, що вона захищалася таким чином від сина і дуже шкодує про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні надав наступні показання:

ОСОБА_6 є його матір`ю і вони проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , у них погані стосунки. У березні місяці точної дати не пам`ятає у нього з матір`ю сталася сварка при побутових обставинах. Вона повернулася в стані алкогольного сп`яніння та почала говорити, щоб він з`їхав з квартири оскільки це її дім. ОСОБА_6 вела себе неадекватно, кричала на нього, кидалася речами, виганяла з дому. Під час того, як остання чистила картоплю почалася сварка, далі конфлікт перейшов у його кімнату, словами конфлікт не закінчився, ОСОБА_6 зайшла до нього з ножем та почала його штовхати, він хотів вихопити у неї ніж, однак не вийшло, як саме вона нанесла йому удар, він не пам`ятає, можливо і сам поранився об ніж, який був у неї в руках, можливо це він спровокував. Після чого він викликав швидку медичну допомогу, мати також викликала швидку медичну допомогу та покликала сусідку. Під час сварки він також наносив їй удари. У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Працює у Києві не офіційно 2 рази на тиждень, має заробітню плату 4000-5000 грн. Претензій морального або матеріального характеру до ОСОБА_6 не має, щодо міри покарання просив суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідаючи на поставлені йому запитання потерпілий повідомив, що мати нанесла йому удар випадково, коли чистила картоплю, при цьому вони з нею перебували у різних кімнатах і вона кидала в нього речами, тоді як чистила картоплю. Також потерпілий повідомив, що раніше з обвинуваченою також були сварки і викликалася поліція, до нього поліція приїжджала частіше, викликали поліцію на нього також і сусіди, однак зі слів потерпілого до адміністративної відповідальності він не притягувався. Крім того, як повідомив потерпілий, якби в нього була своя кімната, то такого б не сталося.

Свідок ОСОБА_9 , у судовому засідання надала наступні показання:

Працює в Фастівській ЦРЛ на посаді медсестри. 16.03.2019 працювала на зміні, привезли ОСОБА_8 з ножовим пораненням, операцію проводив лікар ОСОБА_10 . ОСОБА_8 не казав хто йому наніс ножове поранення, однак лікар після операції сказав, що то його мати підрізала.

Свідок ОСОБА_11 , у судовому засідання надала наступні показання:

Працює в Фастівській ЦРЛ на посаді медсестри. 16.03.2019 працювала на зміні, привезли ОСОБА_8 , з ножовим пораненням, операцію проводив лікар ОСОБА_10 , зі слів лікаря його поранила мати. Чи був потерпілий в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння вона не знає.

Свідок ОСОБА_10 , у судовому засідання надав наступні показання:

Працює лікарем Фастівській ЦРЛ, 16.03.2019 працював на зміні, був доставлений ОСОБА_8 , поступив з колото-різаною раною та пояснив, що поранення нанесла знайома. Ушкоджено було кишківник, що є небезпечним для життя. За всіма ознаками ОСОБА_8 був у стані алкогольного сп`яніння. У таких випадках вони беруть зразки крові та зберігають 30-35 днів у випадку, якщо поліції буде потрібна кров для експертизи.

Відповідно до наданих прокурором письмових доказів, судом встановлено наступне.

Згідно з витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2019 до Фастівського ВП надійшло повідомлення по спец. Лінії «102» від ОСОБА_6 про те, що 16.03.2019 о 16:50 год. за місцем проживання в АДРЕСА_1 , під час конфлікту з своїм сином ОСОБА_8 вона спричинила йому ножове поранення черевної порожнини.

Згідно з Рапортом працівників поліції від 16.03.2019 ОСОБА_6 повідомила, що підрізала ножем свого сина ОСОБА_8 та потрібна швидка медична допомога.

Згідно із Заявою ОСОБА_6 від 16.03.2019 вона не заперечує, щодо огляду її дому.

Згідно з Протоколом огляду місця події від 16.03.2019 в м. Фастові у присутності двох понятих за участю власника оглянуто частину будинку АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено ніж, довжиною леза 15 см з пластиковою ручкою зі слідами речовини бурого кольору, на підлозі, одязі, предметах слідів крові не виявлено. Ніж вилучено як речовий доказ та в присутності понятих опечатано в спец пакет.

На ОСОБА_12 таблиці до протоколу огляду місця події від 16.03.2019 зображено кімнати квартири та кухонний ніж.

Згідно з Протоколом огляду місця події від 19.03.2019 було проведено огляд санпропускника Фастівської ЦРЛ, під час якого виявлено та вилучено футболку потерпілого з порізами та речовиною бурого кольору.

Згідно з Довідкою від 16.03.2019 при проведенні огляду місця події 16.03.2019 в приміщенні приймального відділення Фастівської ЦРЛ було застосовано фотографування на цифровий фотоапарат «Canon», однак виготовити фото таблицю до протоколу огляду місця події не представилося можливим, оскільки виникли несправності цифрового фотоапарату, яким здійснювалося фотографування місця події.

Згідно з Протоколом медичного огляду № 52 від 16.03.2019 ОСОБА_6 перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16.03.2019 було затримано ОСОБА_6 .

Згідно з Заявою від 11.04.2019 ОСОБА_6 проти проведення слідчого експерименту в квартирі АДРЕСА_2 не заперечує.

Згідно з Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2019 в АДРЕСА_1 , в присутності понятих, за участі інших учасників слідчого експерименту, з застосуванням безперервного відеозапису на відеокамеру «Panasoniс» підозрювана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно погодилася на проведення з нею слідчого експерименту та зазначила, що 16 чи 17 березня 2019 року, саме якого числа точно не пам`ятає в другій половині дня вона від подруги прийшла додому за адресою АДРЕСА_1 , де перебував її син ОСОБА_8 , який почав вимагати у неї гроші, схопив за волосся, почав наносити удари, в зв`язку з чим з метою захиститись з холодильника в кімнаті взяла ножа і коли ОСОБА_8 сів на ліжко, а вона перебувала поряд з ним, стояла на колінах на підлозі, тримаючи ножа в правій руці нанесла ним один удар в область тулуба ОСОБА_8 , після чого викликала швидку медичну допомогу та поліцію. В подальшому працівникам поліції надала ножа, яким спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 . У подальшому в приміщенні будинку за допомогою макета на статистові показала, як саме наносила удар ОСОБА_8 .

Згідно з Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.04.2019 оглянуто карту стаціонарного хворого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 в КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ» та здійснено вилучення вказаної медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 № 2140 від 16.03.2018.

Згідно з Висновком експерта № 115/д від 10.05.2019 судово-медична експертиза була проведена на підставі медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та під час її проведення було встановлено, що у нього мали місце наступні ушкодження: проникаюча колото-різана рана живота зліва з ушкодженням великого сальника і тонкої кишки та внутрішньочеревної кровотечі, що виникла в результаті однієї дії гострого предмету з властивостями колюче-ріжучого, можливо ножа, в ліву нижню частину живота, з напрямком раньового каналу знизу вверх (на що вказують дані огляду рани і ревізії її раньового каналу, описані в медичній карті стаціонарного хворого №2140/353), могла утворитися в час, зазначений в ухвалі (16 березня 2019 року) і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. ОСОБА_8 не вказує як саме йому було заподіяно ушкодження, окрім того, що йому було нанесено один удар ножем в живіт (без зазначення чіткої локалізації), що підтверджує факт отримання виявленого ушкодження, але не дозволяє відповісти на поставлене питання. При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_6 зазначає, що вона нанесла один удар ножем в нижню частину живота зліва, що відповідає характеру і локалізації виявленого ушкодження, однак слід зазначити, що вона вказує на напрямок удару спереду назад в той час як раньовий канал йде знизу вверх.

Згідно з Висновком експерта № 17-1/516 від 18.04.2019 на представленому об`єкті дослідження предметі, схожому на ніж, слідів папілярних узорів не виявлено. Відповісти на запитання: «якщо так, то чи придатні вони для ототожнення по ним особи та чи належать вони підозрюваній ОСОБА_6 , чи іншій особі?» не є можливим у зв`язку з тим, що на представленому об`єкті дослідження, предметі схожому на ніж, слідів папілярних узорів не виявлено.

Згідно з ОСОБА_12 таблицею, яка є додатком до висновку експерта № 17-1/516 від 18.04.2019 зображені відбитки рук та ніж.

Згідно з Висновком судово-психіатричної експертизи № 161 від 10.04.2019 ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих їй дій на психічне захворювання не страждала, в тому числі не перебувала в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих їй дій могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_6 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_6 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує. Клінічних ознак наркоманії та алкоголізму у ОСОБА_6 під час проведеного обстеження не виявлено. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих їй дій в стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на її свідомість та діяльність, не перебувала.

Згідно з Висновком експерта № 85-мк від 27.05.2019 на футболці виявлено три пошкодження з ознаками колото-різаних, які могли утворитися від однієї дії плаского предмету з колюче-ріжучими властивостями, при проходженні його через складку матеріалу футболки. Найбільша ширина слідоутворюючої частини ранячого знаряддя була близько 17 мм. Виникнення виявлених на футболці пошкоджень від дії ножа, наданого на дослідження, не виключається.

На підтвердження допустимості наведених вище письмових доказів прокурором були надані ухвали суддів слідчих, згідно з якими проводилися відповідні процесуальні дії.

Суд звертає увагу, що від сторін кримінального провадження жодних зауважень щодо належності чи допустимості того чи іншого доказу, здобутого під час досудового розслідування і наданого прокурором на підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_6 заявлено не було.

Судом також було досліджено документи, що характеризують особистість обвинуваченої ОСОБА_6 .Так, раніше вона до кримінальної відповідальності не притягувалася (вимога ДІТ МВС України від 18.03.2019), позитивно характеризується за місцем проживання (характеристика, надана головою КСНМ Фастів від 09.04.2019) на обліку в лікаря психіатра не перебуває (довідка № 262 від 05.04.2019 року видана Фастівською ЦРЛ), на обліку в лікаря-нарколога не перебуває (довідка № 176 від 05.04.2019 року видана Фастівською ЦРЛ).
Відповідно до Постанови про визнання речовими доказами від 18.03.2019 речовими доказами визнано кухонний ніж, футболку, куртку без рукавів та джинси.
Згідно з Постановою про визнання речовими доказами від 30.05.2019 речовими доказами визнано:
- дактилоскопічну карту ОСОБА_6 , яка знаходиться в опечатаному експертному пакеті №0029982, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області;
- предмет схожий на ніж, який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №0029981, переданий на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області;
- футболка, яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області;
- куртка безрукавка зеленого кольору, джинси синього кольору, які знаходяться в опечатаній картонній коробці, передані на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції;
- ватна паличка з зразком букального епітелію ОСОБА_6 , яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області;
- ватна паличка з зразком букального епітелію ОСОБА_8 , яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області;
- ватна паличка зі змивами з правої руки ОСОБА_6 , яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області;
- ватна паличка зі змивами з лівої руки ОСОБА_6 , яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області;
- зрізи нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_6 , які знаходяться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області;
- зрізи нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_6 , які знаходяться в опечатаному паперовому конверті, передані на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області.

Дослідивши наведені вище докази та оцінивши їх за правилами, визначеними ст.94 КПК України, суд зазначає наступне.
Як вже вказано вище ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме в заподіянні потерпілому ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

В теорії кримінального права склад злочину визначається як сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином. Обов`язковими (універсальними) елементами складу злочину наука кримінального права визнає об`єкт злочину, об`єктивну сторону, суб`єкт злочину та суб`єктивну сторону.

Таким чином, для притягнення особи до кримінальної відповідальності, необхідно, щоб в її діянні містився склад злочину, який такій особі інкримінується.

Визначаючи завдання кримінального провадження, законодавець у ст.2 КПК України вказав, що одним з них, зокрема, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений. Важливим є те, що законодавець акцентує увагу на швидкому, повному, неупередженому розслідуванні (оскільки на цьому етапі збираються докази), а також на тому, що притягнення особи до кримінальної відповідальності має бути здійсненим в міру своєї вини. Тобто, законодавець прив`язує це до необхідності під час проведення розслідування чітко встановлювати, в тому числі, суб`єктивну сторону злочину, оскільки вина є однією з ознак саме цього елементу складу злочину.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до пунктів 1-4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
З огляду на наведені вище норми у даному кримінальному провадженні предметом доказування, по-перше, є те, що обвинувачена ОСОБА_6 у визначені в обвинувальному акті час, місце, спосіб та обстановці вчинила інкримінований їй злочин за ч.1 ст.121 КК України.
По-друге, предметом доказування також є винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, форма вини, мотив, мета.
По-третє, ті обставини, про які йдеться у п.4 ч.1 ст.91 КПК України - обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно з ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Як встановлено судом, під час розгляду справи, сторони кримінального провадження не заперечують, а обвинувачена ОСОБА_6 визнає, факт спричинення нею потерпілому ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження.
Надані стороною обвинувачення докази також підтверджують факт спричинення саме обвинуваченою ОСОБА_6 потрепілому тяжкого тілесного ушкодження.
Разом з тим, виходячи з наведених вище вимог кримінального процесуального законодавства, на переконання суду, ці докази не є достатніми для того, щоб стверджувати поза розумним сумнівом, що ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, а саме умисно спричинила потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за обставин, вказаних в обвинувальному акті, тобто, що в її діях є склад відповідного злочину.
Такий висновок суду ґрунтується на наступному.
Під час судового розгляду, а також під час проведення досудового розслідування (протокол слідчого експерименту від 11.04.2019), обвинувачена послідовно стверджувала про те, що нанесення нею потерпілому тяжкого тілесного ушкодження сталося внаслідок того, що останній почав її бити, тягати за волосся з кімнати квартири в кухню, і саме в цей час вона схопила ножа та, не відразу, а коли стояла перед потерпілим на колінах, - вдарила його ножем в тулуб, таким чином захищаючись від потерпілого. Водночас, дані, отримані внаслідок проведення слідчого експерименту, і які відображені в протоколі слідчого експерименту від 11.04.2019 не знайшли свого відображення в обвинувальному акті.
Оцінюючи наданий на підтвердження винуватості ОСОБА_6 протокол слідчого експерименту, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч.1 та 6 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.
Тобто, як випливає з наведеної норми метою проведення слідчого експерименту є не лише перевірка або уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а й одержання нових доказів. Протокол слідчого експерименту, який окрім загальних вимог до протоколу (ст.104 КПК України) має також містити докладно умови і основне результат слідчого експерименту.
Згідно положень статей 84, 99 КПК України протокол слідчого експерименту є процесуальним джерелом доказів у формі документа.
Водночас, наданий прокурором протокол слідчого експерименту від 11.04.2019 не може бути визнаний процесуальним джерелом доказів в даному кримінальному провадженні з огляду на те, що він повністю не відповідає вимогам ст.240 КПК України. Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що з наданого прокурором протоколу слідчого експерименту від 11.04.2019 неможливо однозначно зрозуміти чи є викладені в ньому дані результатом проведеної перевірки і уточнення відомостей і яких саме, чи ці дані є лише результатом фіксації версії обвинуваченої щодо події інкримінованого їй злочину.
При цьому, суд звертає увагу, на те, що якщо вважати цей протокол процесуальним джерелом доказів, який містить в собі певний результат проведеного слідчого експерименту, завдяки чому було встановлено новий доказ, який стосується об`єктивної та суб`єктивної сторін інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_6 злочину, тоді вказані дані мали б бути відображені в обвинувальному акті, інкриміновані обвинуваченій і з урахуванням цього мала бути проведена кваліфікація її дій.
Натомість, в обвинувальному акті міститься твердження про те, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила інкримінований їй злочин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Тоді як протоколі слідчого експерименту вказано, що нанесенню потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень передували протиправні дії потерпілого ОСОБА_8 , які полягали у погрозах, вимаганнях, побитті, тяганні за волосся щодо обвинуваченої і що розриву в часі між поведінкою потерпілого та діями обвинуваченої не було (обвинувачена перебувала поряд з ним - потерпілим, стояла на колінах на підлозі, тримаючи ножа в правій руці нанесла ним один удар в область тулуба ОСОБА_8 , після чого викликала швидку медичну допомогу та поліцію).
Тобто, якщо вважати, що під час слідчого експерименту, який був оформлений протоколом від 11.04.2019 були здобуті певні докази чи встановлені нові обставини, то органом досудового розслідування не було вжито всупереч вимог ст.2 та 3 КПК України всіх необхідних дій для проведення повного розслідування злочину, вчиненого щодо ОСОБА_8 , перевірки даних щодо можливих протиправних дій потерпілого по відношенню до обвинуваченої, які як вона стверджує, передували й зумовили нанесення нею тілесного ушкодження.
При цьому, суд також звертає увагу, що під час проведення досудового розслідування не було належним чином здобуто доказів, які б свідчили про умисел обвинуваченої. Зокрема, при наявності в них даних, отриманих під час проведення слідчого експерименту, про те, за яких саме обставин обвинувачена ОСОБА_6 нанесла потерпілому тілесні ушкодження, органом досудового розслідування не було враховано спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, характер їхніх стосунків, суб`єктивне ставлення винної особи до наслідків своїх дій.
Крім того, суд звертає увагу й на висновок судової медичної експертизи № 115/д від 10.05.2019. Як видно зі змісту висновку на вирішення експертизи були поставлені наступні питання: «Які тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .?; До якого ступеня тяжкості відносяться виявлені тілесні ушкодження, яка їх локалізація та механізм утворення?; У результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли утворитися виявлені тілесні ушкодження? Якою є кількість травмуючи дій та послідовність заподіяння ушкоджень?; Якими були місце та напрямок дії травмуючої сили на тіло потерпілого?; Яка давність утворення тілесних ушкоджень? Чи могли виникнути тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 при вказаних ним обставинах?; Чи могли виникнути тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 при вказаних підозрюваною обставинах?».

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що експертом фактично не надано повної відповіді на поставлене питання про те чи могли виникнути тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 при вказаних підозрюваною обставинах? Так, відповідаючи на це запитання, експерт посилається на дані слідчого експерименту, отримані з DVD-диску слідчого експерименту, і зосереджується лише на механізмі нанесення тілесного ушкодження.

Враховуючи те, що жодна із сторін кримінального провадження не мала зауважень щодо цього доказу, клопотань про допит експерта в суді не заявляла, суд, враховуючи положення ст.356 КПК України, зважаючи що допит експерта в суді з ініціативи суду є правом суду, не вбачав за необхідне викликати і допитувати експерта в суді щодо Висновку судово-медичної експертизи №115/д від 10.05.2019.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.23 КПК України, під час безпосереднього дослідження доказів і допиту обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 , обоє стверджували про те, що після нанесення ОСОБА_6 потерпілому тілесного ушкодження, остання одразу викликала швидку допомогу, поліцію і повідомила сусідку.
Відомості про те, що про наведену вище подію було відомо сусідці ОСОБА_6 підтвердив у судовому засіданні захисник обвинуваченої. Водночас, будь-яких пояснень про те чому сусідка, про яку стверджують ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_8 , не була допитана під час досудового розслідування прокурор не надав. Натомість, доводячи винуватість ОСОБА_6 , прокурор заявив для допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , які працюють в Фастівській ЦРЛ на посаді медсестри, а також ОСОБА_10 , який працює на посаді лікаря-хірурга в Фастівській ЦРЛ. Показання, які надали ці свідки наведені вище. Допитуючи цих свідків, прокурор намагався з`ясувати чи повідомляв цим свідкам потерпілий про обставини отримання ним тілесних ушкоджень. Разом з тим, ні обвинувачена, ні потерпілий не заперечували того, що тілесне ушкодження було завдано потерпілому саме обвинуваченою, інших відомостей вказані свідки суду також не повідомили. Разом з тим, як повідомили двоє свідків відомості про те, хто наніс потерпілому удар ножем вони отримали не від ОСОБА_8 , а від лікаря, який оперував потерпілого. З огляду на це, під час допиту цих свідків фактично було підтверджено ту обставину, яка ніким не оспорювалася, і про що прокурору було заздалегідь відомо за результатами проведеного допиту цих свідків на досудовому провадженні.

Водночас, органами досудового розслідування не було звернуто уваги на те, що свідок ОСОБА_10 повідомив про перебування потерпілого ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння, про що відображено і у висновку експерта № 115/д від 10.05.2019 з посиланням на медичну документацію, і про що також вказувала обвинувачена, в тому числі й під час слідчого експерименту.

Відповідно до ч.ч.1, 2 та 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що під час досудового розслідування не було дотримано вимог, встановлених ст.ст. 2, 3 КПК України в частині повноти проведення розслідування з метою встановлення наявності в діях обвинуваченої складу злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Суд наголошує, що як вказує у своїй практиці Європейський суд з прав людини - деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з положеннями КПК України обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що під час розгляду даного кримінального провадження стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_6 вчинила саме той злочин, який їй інкриміновано, враховуючи обставини, що були наведені вище і які були встановлені під час дослідження доказів.
Водночас, суд не залишає поза увагою те, що обвинувачена ОСОБА_6 частково визнала свою вину в інкримінованому їй злочині під час надання нею показань у суді. Відповідно до ч.2 ст.84 КПК України показання, в тому числі й обвинуваченого, є одним з процесуальних джерел доказів. Розглядаючи справу, суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в їх сукупності та взаємозв`язку. З наведеного вище судом встановлено, що ті показання, які надала обвинувачена, частково узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті нанесення нею потерпілому тілесного ушкодження, дата, час і місце, однак не узгоджуються з іншими доказами та обставинами, що були встановлені судом під час розгляду даного кримінального провадження. Враховуючи це, суд вважає, що надані обвинуваченою показання не можуть вважатися достатнім доказом вчинення нею саме інкримінованого їй за ч.1 ст.121 КК України злочину.
Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Під час розгляду даної справи стороною обвинувачення не було доведено та судом не було встановлено, що ОСОБА_6 вчинила саме той злочин, який їй інкримінується, тобто не доведено п.3 ч.1 ст.373 КПК України, що є підставою для ухвалення виправдувального вироку.
Питання про речові докази у справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно з Довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000285 від 18.04.2019 № 17-1/516 складають 1099 (одна тисяча дев`яносто девять) грн. 07 (сім) коп.

Питання про судові витрати вирішити згідно з вимогами ч.1 ст.122 КПК України.

Витрати вартості стаціонарного лікування ОСОБА_8 у хірургічному відділені лікарні з 16.03.2019 року по 25.03.2019 року, у розмірі 3 408 (три тисячі чотириста вісім) грн. 13 (тринадцять) коп., що підтверджується довідкою, наданою Фастівською ЦРЛ №528/06-01 від 05.06.2019.

Прокурор не заявляв цивільного позову про стягнення на користь закладу охорони здоров`я витрат, понесених на лікування ОСОБА_8 .

Ухвалою судді слідчого від 19.03.2019 у даному кримінальному провадженні були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, а саме накладений арешт на кухонний ніж, футболку, куртку та джинси.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на кухонний ніж, футболку, куртку та джинси слід скасувати.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати невинуватою у пред`явленому їй обвинувачені за ч. 1 ст.121 КК України та виправдати її за відсутністю в її діях складу злочину.

Судові витрати за залучення експерта на стадії досудового розслідування за проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000285 від 18.04.2019 № 17-1/516 в сумі 1099,07 грн. віднести на рахунок держави.
Речові докази:

- дактилоскопічна карта ОСОБА_6 , яка знаходиться в опечатаному експертному пакеті №0029982, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання;

- предмет схожий на ніж, який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №0029981, переданий на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області; конфіскувати;

- футболку, яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області знищити;

- куртку безрукавку зеленого кольору, джинси синього кольору, які знаходяться в опечатаній картонній коробці, передані на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції повернути власнику ОСОБА_6 ;

- ватну паличку з зразком букального епітелію ОСОБА_6 , яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НВ в Київській області знищити;

- ватну паличку з зразком букального епітелію ОСОБА_8 , яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області знищити;

- ватну паличку з змивами з правої руки ОСОБА_6 , яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області знищити;

- ватну паличку зі змивами з лівої руки ОСОБА_6 , яка знаходиться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області знищити;

- зрізи нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_6 , які знаходяться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області знищити;

- зрізи нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_6 , які знаходяться в опечатаному паперовому конверті, передана на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області знищити.

Арешт, накладений на кухонний ніж, футболку, куртку та джинси на підставі ухвали судді слідчого від 19.03.2019 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1