490/4314/19 27.08.2019
н/п 1-кп/490/655/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4314/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001550 від 26.04.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одеса, є громадянином України, має базову вищу освіту, не одружений, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

25.04.2019 року близько 20:10 год., ОСОБА_5 прийшла в гості за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де у зазначеній квартирі вже перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .. Пройшовши до приміщенні кухні вказаної квартири, ОСОБА_5 разом з вищевказаними особами присіли за стіл та почали вживати спиртні напої.

В цей же день близько 22:15 год., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вийшли з квартири ОСОБА_6 на сходовий майданчик, розташований на 7 поверсі багатоповерхового будинку, де знаходиться квартира АДРЕСА_3 . В цей час, на вказаному сходовому майданчику між 7 та 8 поверхом сидів ОСОБА_9 , у якого з ОСОБА_6 були давні неприязні стосунки. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , попрощавшись з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пішли за місцем свого проживання, а ОСОБА_6 і ОСОБА_5 залишились стояти на сходовому майданчику 7 поверху, будинку АДРЕСА_4 , де також перебував ОСОБА_3 ..

Близько 22:20 год., ОСОБА_3 , перебуваючи на 7 поверсі у 1 під`їзді, будинку АДРЕСА_4 , помітивши ОСОБА_6 , з якого у нього склались давні неприязні стосунки, почав виражатись на адресу останньої нецензурною лайкою.

Далі, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в який втрутилась ОСОБА_5 , яка зробила ОСОБА_3 зауваження з приводу висловлених образ на адресу ОСОБА_6 .. Після чого, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, під час якої у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на нанесення ударів ОСОБА_5 , з метою завдання останній фізичного болю.

Реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на завдання ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 перебуваючи на 7 поверсі у 1 під`їзді, будинку АДРЕСА_4 , підійшов до ОСОБА_5 та діючи умисно, протиправно, з мотивів особистої неприязні і з метою завдання ударів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, штовхнув ОСОБА_5 обома руками в область грудної клітини, від чого ОСОБА_5 впала на підлогу сходового майданчику.

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свій умисел, направлений на завдання ударів ОСОБА_5 , знову підійшов до ОСОБА_5 , яка перебувала у напівсидячому положенні, та, діючи умисно, завдав один удар коліном правої ноги в область нижньої щелепи зліва ОСОБА_5 , завдавши їй фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень. Від завданого удару потерпіла ОСОБА_5 вдарилась тім`яною частиною голови об стінку під`їзду та втратила свідомість.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України винним себе визнав в повному обсязі та підтвердив факт вчиненням ним вказаного злочину при викладених вище обставинах. У вчиненому щиро кається.

Крім власних показань обвинуваченого, його вина додатково підтверджується показами допитаної в судовому засіданні потерпілої.

Так, допитана під час розгляду справи потерпіла ОСОБА_5 дала показання про те, що дійсно, 25.04.2019 року близько 22:20 год. ОСОБА_3 , знаходячись разом з нею на сходовому майданчику 7 поверху, будинку АДРЕСА_4 , під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, штовхнув її обома руками в область грудної клітини, від чого вона впала на підлогу сходового майданчику. Після цього, ОСОБА_3 наніс їй ще один удар коліном правої ноги в область нижньої щелепи зліва, від якого вона вдарилась тім`яною частиною голови об стіну під`їзду та втратила свідомість.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, як обвинувачений ОСОБА_3 визнав фактичні обставини справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, за місцем свого проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як обставину, що пом`якшує покарання - повне визнання вини та щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Згідно досудової доповіді, складеної заступником начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_11 , з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, відсутність кримінального минулого, рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення - середній, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі. На дуку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_3 з метою його виправлення, а також запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю, та без ізоляції від суспільства.

Визнання обвинуваченим своєї провини та усвідомлення протиправності своїх дій, істотно знижує ступінь тяжкості скоєного. А тому, встановлені обставини свідчать про те, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1