Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/699/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.185КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2019 року, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 28.05.2010 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим терміном строком на 2 роки;
- 17.08.2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.70, ч.2 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнився з місць позбавлення волі 24.07.2014 року згідно Ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;
- 10.12.2015 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнився з місць позбавлення волі 12.03.2016 року по відбуттю строку покарання відповідно до Ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.02.2016 року, покарання відбуте, судимість не знята та не погашена;
- 28.03.2018 Світловодським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим терміном строком на 1 рік;
-15.05.2018 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим терміном строком на 1 рік.
продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто з 15 жовтня 2019 року по 13 грудня 2019 року включно,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000394 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні, суду першої інстанції, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 днів.
Клопотання мотивовано тим, що оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, закінчується 18 жовтня 2019 року, а розгляд справи ще не закінчено.
В обґрунтуванні клопотання посилається на те, що є наявні ризики передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_7 вчинив злочин який є злочином середньої тяжкості.
Вчинив злочин у період іспитового строку, повторно, який має 10 епізодів з короткотривалим розривом у часі їх скоєння, що свідчить про його суспільну небезпечність, небажання стати на шлях виправлення та те, що він продовжує свою злочинну діяльність.
Вказує, що ОСОБА_7 раніше судимий за злочини проти власності, має не зняту та не погашену судимість, вчинив злочин в період іспитового строку, не працюючий, постійного джерела заробітку та постійного роду занять немає, схильний до асоціальної поведінки та вчинення нових злочинів, не має постійного місця мешкання, а винаймаючи житло у ОСОБА_9 вчинив ряд крадіжок майна з її домоволодіння на протязі короткого проміжку часу, характеризується негативно. В зв`язку з чим, менш м`які види запобіжних заходів не доцільно застосовувати.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2019 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, а саме: з 15 жовтня 2019 року по 13 грудня 2019 року включно.

Своє рішення суддя мотивував тим, що згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. А тому з метою запобігання вказаних ризиків, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та замінити йому міру запобіжного заходу на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою з покладенням обов`язків, які йому необхідно буде виконувати.
Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає про те, що він зобов`язується не порушувати закон і дотримуватися усіх зобов`язань, зобов`язується кожного разу приходити до суду та правоохоронних органів, а також зобов`язується виправдати довіру до нього.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Кожного разу за викликом до органі поліції він з`являвся і допомагав слідству у розслідуванні злочину. Про це заявляв прокурор в судовому засіданні, а також відсутній протокол про його затримання, що в свою чергу свідчить, що він добровільно з`являвся до органів поліції за викликом.

Також він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а навпаки він має намір сприяти слідству та представив усі докази слідству.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до частини п`ятої цієї статті слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали районного суду встановила, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, в провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000394 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ознаками злочину передбачено ч.2 ст.185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що він 06.02.2019 у вечірній час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував на подвір`ї ОСОБА_9 , по АДРЕСА_3 , у домоволодінні якої він винаймав кімнату. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення майна ОСОБА_9 , що знаходилося у незачиненому господарському приміщенні зазначеного домоволодіння.
Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 зайшов до даного приміщення, де повторно таємно викрав майно. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 402 грн. 50 коп.
Крім того, 18.02.2019 у вечірній час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував на подвір`ї ОСОБА_9 , по АДРЕСА_3 , у домоволодінні якої він винаймав кімнату. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення майна ОСОБА_9 , що знаходилося на подвір`ї зазначеного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 з подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 повторно таємно викрав газовий балон об`ємом 50 л вартістю 375 грн. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 20.02.2019 у вечірній час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував на подвір`ї ОСОБА_9 , по АДРЕСА_3 , у домоволодінні якої він винаймав кімнату. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення майна ОСОБА_9 , що знаходилося на подвір`ї зазначеного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 з подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 повторно таємно викрав майно. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 398 грн. 33 коп.
Крім того, 21.02.2019 у денний час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 .
В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення продуктів харчування, що реалізовувалися у відповідному магазині. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 повторно таємно з полиці магазину викрав продукти харчування. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, проніс його не оплативши повз касу магазину, тим самим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 213 грн. 72 коп.
Крім того, 21.02.2019 у вечірній час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував на подвір`ї ОСОБА_9 , по АДРЕСА_3 , у домоволодінні якої він винаймав кімнату. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення майна ОСОБА_9 , що знаходилося на подвір`ї зазначеного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 з подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 повторно таємно викрав металеву трубу довжиною 6 м вартістю 444 грн. 60 коп. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 22.02.2019 у денний час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 .
В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення продуктів харчування, що реалізовувалися у відповідному магазині.
Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 повторно таємно з полиці магазину викрав продукти харчування. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, проніс його не оплативши повз касу магазину, тим самим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 427 грн. 14 коп.
Крім того, 23.02.2019 у денний час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 ..
В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення продуктів харчування, що реалізовувалися у відповідному магазині.
Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 повторно таємно з полиці магазину викрав продукти харчування. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, проніс його не оплативши повз касу магазину, тим самим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 350 грн. 43 коп.
Крім того, 23.02.2019 у вечірній час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував на подвір`ї ОСОБА_9 , по АДРЕСА_3 , у домоволодінні якої він винаймав кімнату. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення майна ОСОБА_9 , що знаходилося на подвір`ї зазначеного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 з подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 повторно таємно викрав металеву трубу довжиною 6 м вартістю 444 грн. 60 коп. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 24.02.2019 у денний час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 .
В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення продуктів харчування, що реалізовувалися у відповідному магазині.
Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 повторно таємно з полиці магазину викрав продукти харчування. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, проніс його не оплативши повз касу магазину, тим самим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 334 грн.
Крім того, 25.02.2019 у вечірній час, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебував на подвір`ї ОСОБА_9 , по АДРЕСА_3 , у домоволодінні якої він винаймав кімнату. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення майна ОСОБА_9 , що знаходилося у незачиненому господарському приміщенні зазначеного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_7 зайшов до даного приміщення, де повторно таємно викрав 40 кг картоплі сорту «Беллароза», що зберігалася у мішку, вартістю 360 грн. У подальшому ОСОБА_7 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму
На думку колегії суддів, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки такий висновок підтверджується доданими до клопотання доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_10 міг вчинити злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, обвинувачення у якого їм повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо них обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Отже, суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 встановив наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, необхідно зазначити про особу ОСОБА_8 який офіційно не працює та не має постійного місця роботи, жодних заробітків, не одружений, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, маючи не зняту та непогашену судимість вчинив умисний, корисливий злочин, під час іспитового строку, встановленого вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.05.2018, має нестійкі соціальні зв`язки, законного джерела доходів не має, як наслідок може вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляції ОСОБА_8 стосовно застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки останній через брак коштів вчинив інкриміновані йому злочин. У зв`язку з цим наявний високий ризик вчинення інших корисливих злочинів.

А тому, на думку колегії суддів у разі обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, це не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та надасть йому змогу вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_10 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, оскільки останній вчинив умисний, корисливий злочин, під час іспитового строку, встановленого вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 15.05.2018.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть їм змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином бо вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, якоюстосовно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) дібнеобхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2019 року, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто з 15 жовтня 2019 року по 13 грудня 2019 року включно, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4