Ухвала

03 грудня 2019 року
м. Київ

справа № 729/901/16-к
провадження № 51-5980ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 червня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року щодо останнього,

встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до КПК України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Однак, захисник усупереч вимогам КПК України звернувся з касаційною скаргою, яку адресував Верховному Суду України Касаційному кримінальному суду.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить змінити вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, закривши в цій частині кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 284 КПК України за відсутністю достатніх, належних та допустимих доказів для доведення його винуватості і вичерпані можливості їх отримання.

Разом з цим, захисник посилається, як на підставу для закриття кримінального провадження на положення ч. 3 ст. 284 КПК України, яка регулює порядок закриття кримінального провадження щодо юридичної особи.

Таким чином, викладені у касаційній скарзі вимоги не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою захисника.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 червня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року щодо останнього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3