Номер провадження: 11-сс/813/1027/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваної у кримінальному провадженні № 0001846, внесеному до ЄРДР за ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.190, ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.4 ст.358 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, що складає 1 999 761 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна) гривня, строком до 03.08.2019 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,
підозрюваної у кримінальному провадженні №0001846, внесеному до ЄРДР за ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.190, ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.4 ст.358 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочинів та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вказує, що слідчим та прокурором підозра належним чином не обґрунтована та будь-якими письмовими доказами долученими до клопотання не підтверджена, не доведена наявність зазначених у клопотанні ризиків, та неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя на вказані обставини уваги не звернув, не проаналізував всіх ризиків та не взяв до уваги дані про особу підозрюваної.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів проти власності, втупивши у злочинну змову з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами розробили з останньою злочинний план по заволодінню земельними ділянками та об`єктами нерухомості що належать територіальній громаді міста Одеси з метою подальшої їх реалізації та розподілення незаконно отриманих коштів між всіма співучасниками.
Продовжуючи виконання плану ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та обставинах, залучивши невстановлених осіб виготовила та отримала завідомо підроблені правоустановчі документи, на підставі яких зареєстровано право на об`єкти нерухомого майна, і таким чином шляхом обману заволоділи правом на земельні ділянки що належить територіальній громаді м. Одеси, загальною вартістю 4345444,2 грн.
Залучивши невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з кола посередників з продажу нерухомого мана (ріелторів), ОСОБА_10 підшукала потенційного покупця ОСОБА_11 , від якого шахрайським шляхом, реалізувавши йому право на вищезазначене майно, отримане шляхом обману, за завідомо підробленими документами, планувалось отримати грошові кошти в сумі 85 000 доларів США, однак не змогла довести злочин до кінця з причин що не залежали від їх волі.
Надалі, продовжуючи свої злочинні наміри ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, підшукали потенційних покупців права власності на приміщення та земельні ділянки, якими останні заволоділи незаконним шляхом та які вже були зареєстровані на підконтрольних осіб ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
В результаті незаконних дій, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з метою мінімізації податків, оформляли угоди з реалізації нерухомого майна договорами дарування, і таким чином, шляхом обману заволоділи грошовими коштами в особливо великих розмірах.
04.06.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.190, ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.4 ст.358 КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника та підозрюваної, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами в сукупності, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 25.07.2018 року з приводу обставин вчинення операцій з об`єктами нерухомого майна;

- протоколом обшуку офісу приватного нотаріуса ОСОБА_15 від 25.07.2018 року, в ході якого були виявлені та вилучені договори дарування об`єктів нерухомого майна, висновки про вартість об`єктів та звіти про їх оцінку, довідки;
- протоколом обшуку автомобіля та офісу ОСОБА_10 від 25.07.2018 року, в ході яких були виявлені та вилучені документи на нерухоме майно;
- протоколом допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 25.07.2018 року, свідка ОСОБА_19 від 01.08.2018 року, свідка ОСОБА_20 від 03.08.2018 року, свідка ОСОБА_21 від 31.10.2018 року, свідка ОСОБА_22 від 31.01.2018 року, в яких описані обставини здійснення операцій з об`єктами нерухомого майна за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а також з приводу реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна;

- протоколом допиту представника потерпілого Одеської міської ради ОСОБА_23 від 21.03.2019 року, в якому викладені обставини державної реєстрації прав на нерухоме майно, та розрахунком завданої матеріальної шкоди виконаної ГУ Держгеокадастру в Одеській області, згідно з яким розмір шкоди, спричиненої злочином Одеській міській раді, складає 4 345 444,2 гривень;

- протоколами огляду місця події від 12.04.2019 року, 03.05.2019 року, в ході яких були оглянуті об`єкти нерухомого майна, щодо яких були укладені незаконні угоди з їх відчуження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 17.05.2019 року та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_24 від 17.05.2019 року;

- протоколами огляду дисків за результатами проведення НСРД від 01.10.2018 року та 02.10.2018 року, в яких викладене спілкування ОСОБА_10 з ОСОБА_8 та іншими абонентами щодо деяких обставин та подробиць здійснення операцій з нерухомістю;

- копіями документів щодо операцій з нерухомим майном (договорів дарування, технічних паспортів, реєстраційних справ, довідок, виписок, витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно тощо), отриманих в результаті здійснення тимчасових доступів до речей і документів.

Таким чином, ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні низки тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрювана ОСОБА_8 є громадянкою України, утриманців не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає у м. Одесі, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрювана, будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та покарання, яке загрожує їй в разі визнання винуватою, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані їй злочини.
Відсутність у ОСОБА_8 офіційного працевлаштування, відсутність відомостей про джерела її існування, а також підозра у вчиненні злочину з корисливих спонукань свідчать про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик подальшого вчинення нею кримінальних правопорушень.
Також у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрювана ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної ОСОБА_8 , а саме її вік, задовільний стан здоров`я, сімейний та майновий стан, відсутність працевлаштування, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги в цій частині.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваної і сама підозра у вчиненні нею особливо тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, а застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваної та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врахував усі обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, в тому числі і розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, та дійшов вірного висновку про необхідність визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу в сумі, співрозмірній розміру завданої шкоди та достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, що складає 1 999 761 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна) гривня, строком до 03.08.2019 року щодо ОСОБА_8 , підозрюваної у кримінальному провадженні №0001846, внесеному до ЄРДР за ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.190, ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.4 ст.358 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4