Справа № 585/3804/18
Номер провадження 1-кп/585/108/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довгополівка Роменського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця б. АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ромни Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, студента Роменського ВПУ, мешканця б. АДРЕСА_2 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Близько 22 години 23 липня 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , попередньо домовившись про вчинення крадіжки, прибули до господарства ОСОБА_4 , що розташоване за адресою АДРЕСА_3 . Втілюючи свій умисел, переконавшись в таємності своїх дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підійшли до паркану, яким огороджено двір та викрали три листи металу, загальною вартістю 1980 грн. (згідно висновку експерта від 31.07.2018 № 19/119/11-1/2484е), якими були накриті дрова, що лежали в дворі біля паркану. З викраденим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишили місце події розпорядившись викраденим на власний розсуд. Такими діями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 завдали ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1980 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, визнав. Суду пояснив, що після 9 години в кінці липня, точну дату не пам`ятає, вони зустрілися з ОСОБА_9 , були біля магазину на вул. Олексієнка. До них підійшли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Вони домовилися викрасти листи заліза і пішли їх красти. Взяли один, зігнули і віднесли до магазину, там була закинута будівля, яка заросла кущами туди вони його вкинули. Потім пішли по другий. Зігнули і віднесли в закинуту будівлю. Третій лист так само зігнули і поклали в ту будівлю. Потім зателефонували знайомому і той погодився придбати листи з металу. Він приїхав автомобілем, вони завантажили листи і той хлопець відвіз їх на металоприймальний пункт на Процівці, зважив метал і віддав їм гроші. Вони поділили гроші між собою. Хто запропонував вчинити крадіжку він не пам`ятає. Він знав що там були такі листи металу, ними були накриті дерев`яні бруси. Вони підійшли до паркану і з ОСОБА_9 почали тягнути перший лист. Потім підійшли ОСОБА_11 і ОСОБА_10 вони разом стягнули листи і все разом робили. До знайомого телефонував ОСОБА_9 , того чоловіка звали ОСОБА_12 , він працював на приймальному пункті. За листи отримали 800 грн. які поділили на 4. У вчиненому розкаюється. Він думає, що листки скільки не коштують. Вони самі по собі біли погнуті, товщина яка точно не знає. Розмір був великий, який точно не знає. Вага листів була 200 кг.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину в таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, визнав. Суду пояснив, що вони дійсно зустрілися з ОСОБА_13 , потім до них підійшли ОСОБА_10 і ОСОБА_14 . Вони пішли до господарства стягли лист заліза віднесли до магазину, потім другий лист, потім третій, всі склали біля магазину. Потім він зателефонував своєму знайомому з металоприймального пункту ОСОБА_12 , попросив приїхати і забрати листи. Коли ОСОБА_12 приїхав вони зігнули 2 листи, відвезли на пункт, потім повернулися, зігнули третій лист і теж відвезли на металоприймальний пункт. За це отримали 700 грн. Це було 23 липня 2018 року. Хто запропонував вчинити крадіжку він не пам`ятає. В двір вони не заходили, підішли до двору, паркану там не було. Листи лежали за колодязем на дровах. Перший лист вони з ОСОБА_15 забрали, а інші два всі разом. Листи він відвозив на приймальний пункт з ОСОБА_16 . Гроші вони не ділили. Купили спиртного в магазині біля с/г технікуму. Листи були в нормальному стані, товщиною може міліметр півтора. Вони там лежали здавна. Листи були ржаві, з дефектами, з дирками.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що було це 24 липня 2018 року, він з початку не помітив крадіжки, в 7 годин ранку йому сказала сусідка про те, що трапилося. Викрали в нього металеві листи. Вони в нього пролежали років 30. Коли він викликав поліцію ті прибули і знайшли листи на Процівці. Коли його привезли туди він пізнав ці листи металу, але вони були скручені в рулон, щоб легше було переносити. Речі йому повернуті. Міру покарання вважає достатньою умовну.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про затвердження угоди про примирення, за умовами якої:

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час судового розгляду повністю визнають свою вину у вчиненому діянні, щиро розкаюються, повністю відшкодували спричинену шкоду та примирилися з потерпілим, визнають правильність кваліфікації дій. Сторони погоджуються на призначення покарання, з урахуванням обставин які пом`якшують покарання і з застосуванням ст. 69 КК України, обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Суду пояснив, що таке рішення сторін добровільне, міру покарання вважає правильною, потерпілий претензій до обвинувачених немає. Наслідки укладення угоди та обмеження оскарження вироку зрозумілі. Підстави для застосування ст. 69 КК України на його думку є. До неповнолітнього можна застосувати штраф, так як він працює, хоча і неофіційно.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 підтримали клопотання про затвердження угоди про примирення. Суду пояснили що наслідки укладення угоди та обмеження оскарження вироку зрозумілі. ОСОБА_6 суду пояснив, що того дня увечері вони гуляли коло магазину по АДРЕСА_2 . Побачили металеві листи, вкрали їх і здали на брухт. Ті хлопці, про яких він раніше говорив, лише допомагали їм вантажити листи. Він працює неофіційно і має можливість сплатити штраф власними коштами.

Обвинувачений ОСОБА_8 повідомив що згоден на затвердження угоди про примирення. Суду пояснив що наслідки укладення угоди та обмеження оскарження вироку зрозумілі. Того дня увечері вони гуляли коло магазину по АДРЕСА_2 . Побачили металеві листи, вкрали їх і здали на брухт. Вони крали вдвох, а тих хлопців просто попрохали допомогти.

Потерпілий ОСОБА_4 повідомив що не заперечує проти укладення угоди, з мірою покарання він згоден, наслідки укладення угоди йому зрозумілі. Таке його рішення добровільне, йому набридло ходити до суду.

Прокурор вважав, що угода про примирення підлягає затвердженню, так як обвинувачені вину визнають у повному обсязі, сторони добровільно примирилися, збитки відшкодовані, визначений вид покарання не суперечить вимогам чинного законодавства. Підстав для застосування статті 69 КК України достатньо і може бути призначено покарання у виді штрафу. Відсутність даних про особу не перешкоджає винесенню вироку. Те що ОСОБА_6 на момент вчинення злочину був не повнолітній не перешкоджає можливості призначити покарання у виді штрафу, оскільки він на сьогодні повнолітній і працює, хоча і неофіційно.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 таємно викрав чуже майно, що вчинено за попередньою змовою групою осіб, і погоджується з кваліфікацією його дій за ч.2 ст. 185 КК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 таємно викрав чуже майно, що вчинено за попередньою змовою групою осіб, і погоджується з кваліфікацією його дій за ч.2 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення та сторона захисту визнали наявність у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обставин, які пом`якшують покарання, що визначені в угоді, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків. Виходячи з засад змагальності сторін у кримінальному провадженні та диспозитивності кримінального процесу, суд не вбачає підстав не визнавати обставини визнані сторонами такими, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, виходячи з чого суд, приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Суд вважає, що укладена сторонами кримінального провадження угода правомірна, відповідає інтересам суспільства та держави, укладена добровільно, не порушує права свободи інтереси сторін та інших осіб, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною КК України, наявність вказаних підстави для застосування ст. 69 КК України визнана сторонами, а тому необхідно затвердити угоду, призначивши обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Оскільки в ході досудового розслідування обвинуваченим запобіжний захід не обирався, суд для обрання обвинуваченим запобіжного заходу підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 листопада 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_6 , його законним представником ОСОБА_7 , його захисником ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і, з застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесят гривень (850 грн.).

Роз`яснити ОСОБА_6 що умисне невиконання умов угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і, з застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесят гривень (850 грн.).

Роз`яснити ОСОБА_8 що умисне невиконання умов угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в дольовому порядку, на користь держави, витрати на проведення товарознавчої експертизи по двісті вісімнадцять гривень п`ятдесят копійок (218,5 грн.) з кожного.

Речові докази у провадженні: три металеві листи, які передані ОСОБА_4 , залишити власнику ОСОБА_4 ; слід фрагменту низу підошви взуття, що передано на зберігання в камеру речових доказів Роменського ВП знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - підпис -

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1