Справа № 509/2606/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0000936 від 21.03.2013 року з обвинувальним актом за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Овідіополь Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, пенсіонера, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2013 року, приблизно в 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на території присадибної земельної ділянки свого будинку по АДРЕСА_1 , в ході сварки із потерпілою ОСОБА_4 , що виникла на ґрунті неприязних стосунків, переліз через огорожу на сусідню присадибну земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2 , що належить потерпілій, де ударами сапою умисно спричинив останній тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забійної рани тім`яно-скроневої ділянки, синця в лівій завушній ділянці, синця в правій очноямковій частині, переломів кісток склепіння та основи черепу з крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, в клиновидну пазуху зліва з отоліквореєю зліва, три синці на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, в правій підлопаточній ділянці.

Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забійної рани тім`яно-скроневої ділянки, синця в лівій завушній ділянці, синця в правій очноямковій частині, переломів кісток склепіння та основи черепу з крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, в клиновидну пазуху зліва з отоліквореєю зліва, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 після оголошення обвинувального акту провину не визнав, під час свого допиту провину визнав частково, під час виступу в судових дебатах та останнього слова провину визнав повністю. Він показав, що в той день він працював на городі з дружиною. Між ним та сусідами виникають сварки з приводу межі земельних ділянок, оскільки він вважає, що сусіди забрали частину його земельної ділянки. В рий день також виник конфлікт з цього приводу, між ним та сусідами відбулася сварка, його почали бити сусіди і він, відмахуючись від них сапою, вдарив нею сусідку ОСОБА_4 . Він кається у скоєному. Завданий матеріальний збиток потерпілій він відшкодував, моральну шкоду визнав частково, просить суд його суворо не карати.

Крім часткового визнання провини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_4 про те, що 21.03.2013 року вона перебувала на своїй присадибній земельній ділянці. Біля 14.00 годин, була сварка із сусідом ОСОБА_8 , які і раніше були постійно, оскільки його завжди не влаштовували межі земельних ділянок. Лінкар розірвав металеву сітку огорожі, переліз на її огород із сапою в руках, хоча його дружина кричала: « ОСОБА_9 , не лізь», ударив її сапою два рази по голові, вона втратила свідомість, прийшла до тями в лікарні. В момент її побиття сусіди-свідки знаходилися на своєму огороді, приблизно за 4 метри від події, прибігли до неї захистити від побиття Лінкарем. Вона позов підтримує та просить суд його задовольнити у повному обсязі;

- показами свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_7 21.03.2013 року біля 14.00 годин перебував біля межі земельної ділянки із сусідами Решетніковими і розхитував бетонні стовпчики огорожі із металевою сіткою, був в руці із сапою. Він, мама, дядя ОСОБА_11 були на своєму огороді, бачили як ОСОБА_12 переліз через огорожу на огород потерпілої і вдарив її сапою два рази по голові, вона упала. Від удару сапка спала з держака. Вони повели потерпілу ОСОБА_13 у двір її будинку, визвали швидку медичну допомогу, з голови ОСОБА_13 кров юшила;

- показами свідка ОСОБА_14 про те, що 21.03.2013 року після першої години дня син сказав, що ОСОБА_12 знімає металеву огорожу із сітки на межі із сусідами ОСОБА_13 . Вони були на своєму суміжному огороді, ОСОБА_12 безпричинно всіх нецензурно обзивав, сказав: «Я вас на цій межі всіх тут поховаю». Лінкар переліз через огорожу на огород потерпілої, де вона знаходилася і ударив її два рази сапою по голові, аж лопнув держак сапи. Потерпіла ОСОБА_13 упала, вони її повели у двір будинку, а Лінкар побіг до свого будинку, його дружина кричала: «Тільки не бери рушницю!»;

- показами свідка ОСОБА_15 про те, що сусід ОСОБА_12 постійно скандалить із сусідами, бігав із сапою по огороду, нецензурно лаявся, кричав на потерпілу, яка була на своєму огороді, розхитував стовпчики огорожі між земельними ділянками, сусіди Каранфілови були в себе на огороді, що межує із огородом Лінкаря, у якого вона бачила в руках сапу до побиття ним потерпілої;

- показами свідка ОСОБА_16 про те, що син йому подзвонив про те, що сусід ОСОБА_12 ламає сітку огорожі у сусідів ОСОБА_13 . Повалив стовпчики, заявив: «Моя земля, що захочу то буду робити», потерпіла була на своєму огороді, підійшла до огорожі межі ближче, був словесний скандал між ними. Лінкар переступив через повалену ним сітку огорожі і два рази вдарив сапою по голові ОСОБА_4 , сапка зламалась, вони не дали йому третій раз ударити потерпілу, вона була без свідомості, визвали швидку медичну допомогу та міліцію. На огороді ОСОБА_13 залишилася фуражка Лінкаря, його сапа і держак від сапи;

- аналогічними показами свідка ОСОБА_17 ;

- рапортом від 21.03.2013 року;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 21.03.2013 року;

- довідкою з Овідіопольської районної лікарні від 21.03.2013 року з діагнозом ОСОБА_4 : відкрита черепно-мозкова травма, струс, ушиб мозку, рана голови;

- висновком судово-медичної експертної комісії № 5/17 від 29.11.2017 Державної Установи «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України», згідно якої потерпілій спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент нанесення;

- оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, обламком держака від сапи з сапкою.

Аналізуючи досліджені судом докази. суд вважає їх належними та допустимими, вину обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.121 ч.1 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_7 підлягає в межах санкції ст.121 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний злочини відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, пенсіонер, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:
відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),
наявність обставин, що пом`якшують покарання:
- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України);
- повне добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди (п.2 ч.2 ст.66 КК України).
З урахуванням наявності двох обставин обставини, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченого, його стану здоров`я та похилого віку, позиції прокурора, який вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При цьому суд не погоджується з позицією потерпілої сторони про те, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, оскільки раніше обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягувався, після скоєння кримінального правопорушення також не притягувався до кримінальної відповідальності, розкаявся, відшкодував у повному обсязі завдану матеріальну шкоду, що на думку суду свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді домашнього арешту.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:

- обламок держака від сапи з сапкою слід знищити.

Потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про стягнення 30148,23 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 500000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Суд вважає заявлений цивільний позов таким, що підлягає частковому задоволенню. з наступних підстав.

Що стосується вимоги про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, вона задоволенню не підлягає, оскільки згідно з залученою до матеріалів справи розпискою потерпілої від 25.06.2019 року на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди потерпіла отримала від обвинуваченого 30148 грн.

Що стосується вимоги про стягнення заподіяної моральної шкоди, вона підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає доведеним факт наявності заподіяної потерпілій ОСОБА_18 моральної шкоди у вигляді страждань, пов`язаних з отриманням тяжких тілесних ушкоджень, а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями, але суд вважає заявлену вимогу про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 500000 грн. такою, що не відповідає понесеним стражданням і обставинам справи, в зв`язку з чим в цій частині частково задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням характеру кримінального правопорушення, глибини душевних страждань потерпілої, інших обставин, які мають істотне значення та враховуючи вимогу розумності і справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 50000 грн., що є адекватним моральним стражданням потерпілої.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, ст.1167 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід на набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишити у вигляді домашнього арешту.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:

- обламок держака від сапи з сапкою знищити.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1