№ 207/4213/18
№ 1-кп/207/262/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0001407 від 14.11.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно рішення Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2007 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до її повноліття, щомісячно у розмірі 4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2007 року на користь матері ОСОБА_7 .
Однак ОСОБА_4 , знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом, допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка за період часу з 27.08.2008 року по 26.11.2018 року включно складає 99 536,74 грн..
Крім того, ОСОБА_4 , будучи працездатним, тривалий час не працював, на облік до центру зайнятості м. Дніпродзержинська не став, участі у вихованні доньки ОСОБА_8 не приймав. При цьому він був повідомлений про необхідність щомісячної виплати аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття сина, а також попереджений про кримінальну відповідальність, яка виникає у разі ухилення бід сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 КК України.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 допустив заборгованість по виплаті аліментів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період часу з 27.08.2008 року по 26.11.2018 року включно, що в твердій грошовій формі складає 99 536,74 грн. і його дії, згідно Закону України про внесення змін до ст. 164 КК України, який набрав чинності 02.06.2016 №1404-УІП, являються злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів), тобто направлені на невиконання рішення суду та привели до виникнення заборгованості по виплаті таких коштів, що сукупно складають суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів, тобто більше ніж на суму 4 731, 00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто в злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дітей.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину визнав вину повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що їй самостійно важко матеріально утримувати дитину. Батько доньки участі в її утриманні не приймає.

Крім того вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні:

- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, яка складає 99536 грн. 74 коп. (а.с.58);

Оцінюючи докази у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчиненні ним злочинні дії суд кваліфікує як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Суд також враховує відношення ОСОБА_4 до вчиненого ним злочину, його щире каяття.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази і судові витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст. 71, 72, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1