Справа №639/3700/19
Провадження №1-кп/639/400/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000637 від 11.04.2019 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.12.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 296, ст. 198, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 в один із днів на початку травня 2018 року, більш точний час та дату в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, перебував у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де на прохання свого знайомого ОСОБА_5 , який є власником вказаного будинку, виконував ремонтні роботи.
Саме в той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення кабелів, які знаходилися у вказаному житловому будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи фактор відсутності будь-кого із сторонніх осіб та власника будинку, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, безперешкодно та шляхом вільного доступу до приміщення вітальні, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно заволодів двома відрізками кабелів електроживлення ВГ 2x2,5 довжиною по 100 м кожен, вартістю 2354 гривні, а також двома відрізками кабелю КГ 1x16 довжиною по 7 м кожен, вартістю 805 гривень.
Після цього, того ж дня ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3159 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 1364/19 від 22.04.2019.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та не оспорює кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що в травні 2018 року він виконував ремонтні роботи на прохання свого знайомого ОСОБА_5 , в належному йому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: електричних кабелів, які знаходились в зазначеному будинку. В подальшому він, діючи таємно, шляхом вільного доступу, заволодів двома відрізками кабелів електроживлення ВГ 2x2,5 довжиною по 100 м кожен, а також двома відрізками кабелю КГ 1x16 довжиною по 7 м кожен, після чого з місця скоєння злочину зник. Вказані кабелі він обпалив та надалі отриманий лом кольорових металів здав на пункт приймання металобрухту.

З показань обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненому злочині він щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, неодружений, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, малолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання в межах м. Харкова.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно з ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винної, її відношення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за ч. 1 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
На підставі ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Крім цього, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2018 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 296, ст. 198 КК України, зі застосуванням ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Інкримінований злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив на початку травня 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
В постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року по справі № 754/2749/17 викладено правовий висновок щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК України, згідно якого коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи вищевикладене, вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2018 року, за яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 296, ст. 198 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2018 року, за яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 296, ст. 198 КК України, зі застосуванням ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведену судово-товарознавчу експертизу на суму 300,00 грн. (триста гривень 00 коп.), які перерахувати на р/р КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (к/п а.с.17).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 30.05.2019 року залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження (к/п а.с.39 - 41).
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1