Справа № 466/4046/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2019 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , заявників адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 16.07.2018 року про закриття кримінального провадження №0000231 від 21.01.2016 року

встановив:

20.05.2019 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 16.07.2018 року про закриття кримінального провадження №0000231 від 21.01.2016 року, в якій просить скасувати вказану постанову.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим відділенням Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області проводилось розслідування кримінального провадження №0000231 від 21.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

10.05.2019 на адресу заявника надійшов лист №4382/43/10-19 від 12.04.2019 за підписом слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 (хоча в листі вказане прізвище заступника начальника Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 ), з постановою про закриття кримінального провадження від 16.07.2018, в якості додатка. Слід зазначити, що на адресу потерпілої ОСОБА_4 жодної постанови не надходило. Дана постанова надійшла, як відповідь на клопотання №08 від 05.03.2019.

Ознайомившись із змістом постанови про закриття кримінального провадження від 16.07.2018, виявлено, що дана постанова не підписана слідчим, який її виносив, а саме слідчим ОСОБА_8 , що є підставою для її скасування. Крім того, потерпіла сторона з даною постановою категорично не згодна та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України.

Зі змісту постанови випливає сам факт неправомірного винесення державним виконавцем ОСОБА_9 постанови про арешт майна потерпілої, оскільки у Шевченківському ВДВС ЛМУЮ відсутнє виконавче провадження, у якому накладався арешт. Свідчення ОСОБА_9 суперечливі, оскільки, згідно службової інструкції при закритті виконавчого провадження скасовуються усі примусові заходи. Однак цього ним зроблено не було.

Досудовим розслідуванням взагалі не досліджено доступ ОСОБА_9 до Державного реєстру виконавчих проваджень, оскільки внесення відомостей про виконавче провадження є обов`язковим, тим більше його номер.

А тому, на думку потерпілої сторони, факт винесення постанови про закриття кримінального провадження від 16.07.2018 є незаконним, передчасним та необгрунтованим, оскільки не виконані усі слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримали, давши пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Вважають, що постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 16.07.2018 року про закриття кримінального провадження №0000231 від 21.01.2016 року слід скасувати, як таку, що винесена незаконно, необґрунтовано, упереджено, без дослідження належних письмових доказів.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявників, прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 21.01.2016 року вбачається, що до ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

16.07.2018 року слідчим Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 21.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч.1 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчим Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Тобто це випадки, коли встановлено, що діяння, з приводу якого може здійснюватися кримінальне провадження, дійсно вчинено, однак не вказаною особою, а іншою особою або ж воно непередбачене чи не розцінюється кримінальним законом як злочин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000231 від 21.01.2016 року, органом досудового розслідування було допитано лише потерпілу та в якості свідка ОСОБА_9 .

Проте, всупереч вимог ст. 94 КПК України, слідчий не дав зібраним доказам належну правову оцінку в постанові про закриття кримінального провадження з врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності. Крім того, слідчий у постанові про закриття кримінального провадження належним чином не мотивував своїх висновків, а також під час досудового розслідування не вжив всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення. Зокрема, слідчим не скеровано запит в ДП "Національні інформаційні системи" про те, хто вносив запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про арешт нерумого майна - земельної ділянки у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження №0000231 від 21.01.2016 року, слідчий Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 допустив неповноту досудового розслідування та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не надав належної оцінки обставинам кримінального провадження, а тому суд вважає, що перевірка заяви ОСОБА_4 про злочин проведена неповно, у зв`язку з цим постанову від 16.07.2018 року про закриття кримінального провадження не можна вважати законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 16.07.2018 року про закриття кримінального провадження №0000231 від 21.01.2016 року - задовольнити.

Постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 16.07.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 21.01.2016 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1