ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2285/14-к
Провадження №1-кп/477/3/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

під час розгляду кримінального провадженням, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000575, відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч.1 ст. 317 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, влітку 2013 року, більш точну дату в ході досудового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , маючи намір на незаконний посів та вирощування рослин коноплі, знаходячись за місцем постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно посіяв та території власної земельної ділянки, з тильної сторони свого домоволодіння, насіння коноплі, з яких проросло 47 кущів, за котрими він доглядав, обробляв та поливав до 11 серпня 2014 року.
11 серпня 2014 року в період часу з 13:00 до 15:10, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за вказаною вище адресою, на території земельної ділянки були виявлені та вилучені 47 кущів роду коноплі, які згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1536 від 13 серпня 2014 року є рослинами роду конопель.
За вчинення даних діянь передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 310 КК України незаконний посів, незаконне вирощування конопель до п`ятдесяти рослин (47 кущів).
Крім того, 11 серпня 2014 року в період часу з 12.15 до 12.17 ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в приміщенні гаражу, організував місце для незаконного вживання наркотичних засобів ОСОБА_7 , а саме особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу шляхом куріння.
За вчинення цих діянь передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 317 КК України організація (наданням) місця для незаконного накортичних засобів.
Крім того, влітку 2013 року, більш точну дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилося за можливим, ОСОБА_4 виявив неподалік с. Шевченкове Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області виявив кущі коноплі, при виді яких у нього виник умисел на їх незаконне придбання. Відразу, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 зірвав зазначені кущі коноплі та відніс їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де їх в подальшому висушив, а потім перетер, отримавши при цьому готовий до вживання наркотичний засіб канабіс, який в подальшому став незаконно зберігати за місцем свого проживання до 11 серпня 2014 року.
11 серпня 2014 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено і вилучено суху речовину, яка згідно висновку експерта в перерахунку на суху речовину дорівнює 12,975 грам і є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс.
За вчинення цих діянь передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне та виготовлення, зберігання без мети збуту вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307, 310 317 КК України.
В судовому засіданні 28 серпня 2019 року захисник завив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження в справі за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч.1 ст. 317 КК України, на підставі ст. 49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності
Мотивував його тим, що дані злочини не є тяжкими, тому сплили строки, визначені ст. 49 КК України і провадження підлягає закриттю.
Обвинувачений був згоден із закриттям провадження в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч.1 ст. 317 КК України на підставі ст. 49 КК України.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що обвинувачений не висловив чіткої згоди на закриття провадження в справі у частині зазначеного обвинувачення, а також через те, що таке питання доцільно було б і можливо вирішити при постановленні вироку в справі.
Суд, заслухавши думку учасників розгляду щодо клопотання про закриття провадження в справі в частині обвинуваченнями прийшов до наступних висновків.
В Кримінальному кодексі України передбачена можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що виписано в ст. 49 цього Кодексу.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Кримінальний кодекс України в статті 12 визначає категорії кримінальних злочинів в залежності від ступеня їх тяжкості злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч.1 ст. 317 КК України, з яких:
?злочин за ч. 2 ст. 309 КК України є злочином середньої тяжкості, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років;
?злочин за ч. 1 ст. 310 КК України є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачені покарання у виді штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років;
?злочин за ч.1 ст. 317 КК України є злочином середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років;
?злочин за ч. 2 ст. 307 КК України є тяжким злочином за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років.
Злочини, передбачені ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України є триваючими, тому часом їх закінчення є момент припинення протиправних дій, а в даному випадку 11 серпня 2014 року - день проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .
Час вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, (згідно обвинувачення) - є 11 серпня 2014 року.
Даних про те, що перебіг строків давності, визначених ст. 49 КК України, зупинявся чи переривався суду не надано.
З часу вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч.1 ст. 317 КК України минуло більше п`яти років, тому до обвинувачення за цими злочинами можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника і був згоден на застосування до нього положень ст. 49 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч.1 ст. 317 КК України. При цьому судом йому було детально роз`яснено, що закриття провадження з такої підстави не є реабілітуючим.
Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
За положеннями статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Тобто, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Враховуючи, що з часу вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч.1 ст. 317 КК України, сплинули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, провадження відносно нього за вчинення цих злочинів підлягає закриттю, а він звільненню від кримінальної відповідальності.
За викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288, 369-372, 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Заяву захисника ОСОБА_5 про закриття провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 та ч. 1 ст. 317 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

В рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за номером 0000575, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 та ч. 1 ст. 317 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за номером 0000575, закрити провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 та ч. 1 ст. 317 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засідання було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали, її повний текст був складений і проголошений о 16.00 30 серпня 2019 року, оскільки заплановане оголошення ухвали на 29 серпня 2019 року 16.30 не відбулося через перебування головуючого судді у нарадчій кімнаті в іншому кримінальному провадженні.

Суддя ОСОБА_1