06.08.2019
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
Іменем України
06 серпня 2019р. Справа №642/687/18-к Провадження 1-кп/642/189/19

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Обвинувачений ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.
Захисники заперечували проти клопотання та вимагали про зміну запобіжного заходу, з підстав навмисного затягування стороною звинувачення строку розгляду справи та невиконання стороною обвинувачення свого обов`язку щодо ненадання доказів в належний час, суд вважає:
Статтею 331 КПК України визначено:
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення в якому звинувачується обвинувачений уявляє суспільну небезпечність. Проте, суд враховує, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також враховуючи те, що він обвинувачуються у злочині, вчиненому відносно життя та здоров`я фізичної особи, за яки обвинувачений раніше неодноразово був засуджений та має непогашену судимість, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень щодо здоров`я та життя людини.
Згідно з практики Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім того, на теперішній час усі свідки сторони обвинувачення недопитані, а тому, можливість в разі зміни запобіжного заходу впливати на свідків та переховуватися від суду, не змінилась. Таким чином, суд вважає, обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків для продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Отже, підстави яки були враховані судом раніше при обранні, продовженні запобіжного заходу, продовжують існувати, а тому є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинуваченому на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

Отже, суд не може погодитись з правовою позицією захисту, щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж обрано, а також з правовою позицією обвинуваченого, т.я. не яких доказів, яки свідчили про доцільність зміни запобіжного заходу суду захистом та обвинуваченим не надано.
Керуючись ст. 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів обвинуваченому - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 до «24.00» год. 04 жовтня 2019р. з триманням обвинуваченого в установі виконання покарань України.
Копію ухвали направити до виконання до установи виконання покарань України.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Харківського Апеляційного суду, протягом 5ти днів.
Суддя: ОСОБА_1