УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого судді

11 червня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000501, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:

29 травня 2019 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_5 про відвід старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_4 та процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000501, в якому 24.04.2019 року прийнято процесуальне рішення про повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Автоматизованою системою документообігу суду, судді ОСОБА_6 було визначено розглядати вказану заяву.

В судовому засіданні, яке відбулося 31 травня 2019 року, захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заявив слідчому судді ОСОБА_6 відвід. Крім того, 03 червня 2019 року ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про відвід слідчого судді. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_5 вказує, що в провадженні слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 перебуває клопотання слідчого ОСОБА_4 про визначення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та його заява про відвід слідчого ОСОБА_4 .

Вказані обставини, на його думку, викликають сумнів у неупередженості слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 при розгляді даної заяви.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав свою заяву, з підстав, викладених у ній та просив суд її задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , вважають, що дана заява є безпідставною та необґрунтованою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, мотивацію відводу, дослідивши зазначені в даній заяві доводи та причини для відводу слідчого судді ОСОБА_6 , суд не вбачає підстав для його задоволення, так як останній не вмотивований, безпідставний, необґрунтований, відсутні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що слідче управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.09.2018 року за № 0000501, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

29 травня 2019 року ОСОБА_5 подав до суду заяву про відвід старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_4 та процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Вказану заяву було розподілено для розгляду слідчому судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 .

В судовому засіданні, 31 травня 2019 року, захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заявив слідчому судді ОСОБА_6 відвід. Крім того, 03 червня 2019 року ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про відвід слідчого судді.

У своїй заяві ОСОБА_5 , як на підставу відводу слідчого судді ОСОБА_6 , посилається на упередженість судді.
Так, згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, а згідно з ч. 2 цієї ж статті за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
В силу ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст. 75 КПК України і їх перелік є вичерпним.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Проаналізувавши зміст заяви та оцінивши його за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що обставини, викладені ОСОБА_5 у заяві про відвід слідчого судді будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказаним не підтверджені, є надуманими та не узгоджуються із вимогами ст. 75 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 .
Відповідно ст. ст. 81, 82 КПК України, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000501, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1