Провадження №11-кп/824/2751/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі :
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року, якою заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами повернуто заявнику,-

В С Т А Н О В И Л A:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року, заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року за нововиявленими обставинами повернуто заявнику.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що заявником не зазначено обставини, що могли вплинути на судове рішення, які не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звернулась із заявою під час судового розгляду та відповідне обґрунтування з посиланням на такі обставини.
Не погоджуючись із вказаним рішенням засуджений подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Вказує, що в мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції не вказує, які надані докази не відповідають вимогам ст. ст. 429,462 та 469 КПК України.
Звертає увагу, що суд першої інстанції проігнорував документи про договірні відносини ОСОБА_7 з компанією «Рапала» та судову експертизу від 29.05.2015 про нанесення йому моральної шкоди на суму близько 60 000 євро.
Зазначає, що посилання судом першої інстанції на вимоги ст. 429 КПК України свідчить про формальний підхід суду.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 307 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказані вимоги закону були дотримані судом першої інстанції в повному обсязі.
Як вбачається із матеріалів провадження 25.06.2019 року ОСОБА_7 подав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до Дніпровського районного суду м. Києва.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року, за нововиявленими обставинами залишено без руху та встановлено йому строк для усунення недоліків, тривалістю 10 днів з моменту одержання ОСОБА_7 копії ухвали, при цьому роз`яснено, що у разі неусунення в зазначений строк вказаних у цій ухвалі недоліків заяву буде повернуто заявнику.
15 липня 2019 року заяву про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року за нововиявленими обставинами було повернуто заявнику.
Відповідно до вимог ст. 459 КПК України за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили. При цьому Глава 34 КПК України, яка регулює поровадження за нововиявленими обставинами відноситься до Розділу V КПК України "Судове провадження з перегляду судових рішень".

Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.
Приписами п.п 4, 5 ч.2 ст.462 КПК України передбачено, що у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду. Тобто, заявник повинен вказати конкретні порушення закону, що є підставами для перегляду судового рішення, які, на його думку, допущені при постановленні цього рішення в зв`язку із нововиявленими обставинами, привести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Як вбачається із матеріалів провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вироком Апеляційного суду м. Києва від 10.03.2016 року, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06.03.2015 року в частині призначення покарання було скасовано. Постановлено новий вирок, яким визнано ОСОБА_7 винним за ч. 1 ст. 189 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.03.2016 року вирок Апеляційного суду м. Києва від 10.03.2016 року було залишено без змін, касаційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в заяві ОСОБА_7 про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року за нововиявленими обставинами, останнім фактично не зазначені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, які раніше не були предметом розгляду в суді, та відповідне обґрунтування з посиланням на такі обставини.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду, якою повернуто заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами належним чином вмотивована, є обгрунтованою та законною, а отже не підлягає до скасування, як про те просить апелянт.

Отже, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 459 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року, якою заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами повернуто заявнику без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: