Справа № 577/1277/19
Провадження № 1-кп/577/342/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, працюючого електрогазозварювальником ДП «Попівський експериментальний завод», не одруженого, раніше не судимого,
в скоєнні злочинів, передбачених ст. 187 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 15 ч. 3 - ст. 185 ч. 3 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
11 лютого 2019 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 разом зі знайомим ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшли з магазину «Центральний», який розташований у с. Попівка Конотопського району Сумської області по вул. Братів Ковтунів, 8, та помітили неподалік себе раніше незнайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які також перебували у стані алкогольного сп`яніння. У цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення відкритого нападу на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою заволодіння майном останніх, із застосуванням насильства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, наздогнали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за 200 метрів від магазину, після чого ОСОБА_5 , застосовуючи до ОСОБА_7 фізичне насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я останнього, умисно наніс один удар кулаком в обличчя, внаслідок чого потерпілий впав, вдарившись потиличною ділянкою голови об асфальт, після чого ОСОБА_5 одразу наніс ще не менше 2 ударів кулаком по обличчю лежачого ОСОБА_7 , від яких останній втратив свідомість. В цей час, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 не менше одного удару кулаком по обличчю, від якого останній відчув фізичний біль та впав на асфальт, а потім обшукав кишені його одягу, проте, не виявивши цінних речей, нічим не заволодів. Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , користуючись тим, що ОСОБА_7 знаходиться у безпорадному стані, обшукали його одяг та заволоділи майном, а саме ОСОБА_9 забрав з кишені джинсових штанів ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia Microsoft МоЬіІе RM 1013» вартістю 700 грн. разом із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., а ОСОБА_6 з внутрішнього карману куртки ОСОБА_7 забрав грошові кошти в сумі 800 грн. Внаслідок вказаного фізичного насильства, яке в момент його застосування створювало реальну загрозу для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , тобто яке є небезпечним для життя та здоров`я останнього в момент заподіяння, були завдані тілесні ушкодження у вигляді рани потиличної ділянки голови справа, клінічно виставлено діагноз: забійна рана волосистої частини голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 65 12.03.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1525 грн.
Крім того, 05 травня 2019 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , переслідуючи злочинні корисливі цілі, направлені на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , користаючись відсутністю власника, через незачинену хвіртку проник на огороджене парканом подвір`я вказаного господарства, після чого з силою натиснув та виставив вхідні двері до веранди, а потім проник до середини житлового будинку, звідки витягнув та викрав зі спальні глухе вікно з металопластикового профілю, вартість якого згідно висновку будівельно-технічної експертизи становить 2602 грн. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 11 травня 2019 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , переслідуючи повторний злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , користуючись відсутністю власника, через незачинену хвіртку проник на огороджене парканом подвір`я вказаного господарства, після чого через незачинені двері до веранди проник до середини житлового будинку, звідки витягнув та викрав із зали відкривне вікно з металопластикового профілю, вартість якого згідно висновку будівельно-технічної експертизи становить 2880 грн. Проте, розпорядитись викраденим майном ОСОБА_5 не зміг, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскілки був помічений мешканцем сусіднього господарства ОСОБА_11 , який затримав ОСОБА_5 та повідомив про крадіжку працівників поліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаних злочинів визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальних актах, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочинів, зазначених в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.
Згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб; за ст. 185 ч. 3 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло; за ст. 15 ч. 3 - ст. 185 ч. 3 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло, якщо особа з причин, що не залежала від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, добровільне відшкодування шкоди; обвинуваченому ОСОБА_6 - повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік.
На думку суду, ціллю зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким вони скористались.
У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Суд при призначенні покарання обвинуваченим враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачені визнали вину у інкримінованих їм злочинах, надали показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
До вказаного висновку суд прийшов також, виходячи із висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Орлов проти України» від 11.02.2016 року, відповідно до яких «… національні суди за жодних обставин не повинні дозволяти випадків, за яких завдання тілесних і моральних страждань залишатиметься безкарним. Це важливо для забезпечення громадської впевненості у принципі верховенства права і його підтримки, а також у попередженні будь-яких ознак толерантності органів влади до незаконних дій або співучасті у них».
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Злочини, вчинені обвинуваченими є дійсно небезпечними, оскільки посягають на життя та власність громадян. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, працевлаштований, обставин, що пом`якшують покарання, виходячи з наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, характер вчинених злочинів та ступінь небезпечності дій, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 187 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 15 ч. 3 - ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі та без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна. При цьому, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, враховуючи, що потерпілі не мають претензій матеріального та морального характеру, суд також дійшов висновку про доцільність виправлення обвинуваченого без відбування покарання та про можливість застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням і встановивши йому іспитовий строк. Суд також вважає необхідним, для забезпечення належної поведінки засудженого під час іспитового строку, покласти на нього обов`язки, що передбачені п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду з боку органу пробації та застосування інтенсивного нагляду з боку пробації та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, особи обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, обставин, що пом`якшують покарання, виходячи з наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 187 ч. 2 КК України та без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна. При цьому, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, враховуючи, що потерпілі не мають претензій матеріального та морального характеру, суд також дійшов висновку про доцільність виправлення обвинуваченого без відбування покарання та про можливість застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням і встановивши йому іспитовий строк. Суд вважає необхідним, для забезпечення належної поведінки засудженого під час іспитового строку, покласти на нього обов`язки, що передбачені п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної товарознавчої експертизи в сумі 429 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави по 214 грн. 50 коп. з кожного.
Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ст.187 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 15 ч. 3 - ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання:
за ст.187 ч. 2 України з застосуванням ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна;
за ст. 185 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;
за ст. 15 ч. 3 - ст. 185 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Згідно ст. 70 ч.1 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
На ОСОБА_5 в період іспитового строку у відповідності зі ст. 76 КК України покласти виконання слідуючих обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі засідань суду негайно.
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України і призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На ОСОБА_6 в період іспитового строку у відповідності зі ст.76 КК України покласти виконання слідуючих обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 12 квітня 2013 року Конотопським МРВ УДМС України в Сумській області) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 виданий 11 жовтня 2014 року Конотопським МВ УДМС України в Сумській області) на користь держави 429 грн. витрат, пов`язаних із залученням експертів по проведення товарознавчої експертизи, по 214 грн. 50 коп. з кожного.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2019 року та 16 травня 2019 року на два пластикових вікна марки «АЕКО» компанії «Фабрика вікон», які належать на праві приватної власності ОСОБА_12 (а. 55, 64, 65 наданих матеріалів) - скасувати.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Nokia Microsoft МоЬіІе» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , СОDЕ: 059V780, MODEL: RM 1013, TYPE: RM 1013 із влаштованою батареєю марки «Nokia ВR», який 12.02.2019, який повернутий під збережну розписку потерпілому ОСОБА_7 (а. 23, 24 наданих матеріалів) йому і залишити;
пластикове вікно марки «АЕКО» компанії «Фабрика вікон», яке 13.05.2019 року вилучено та передано під збережну розписку ОСОБА_11 (а. 51 наданих матеріалів) - повернути ОСОБА_12 ;
пластикове вікно марки «АЕКО» компанії «Фабрика вікон», яке 14.05.2019 року вилучено та передано в камеру зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП (а. 62, 63 наданих матеріалів) - повернути ОСОБА_12 .
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1