ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/111/17 Номер провадження 11-кп/814/282/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 про приведення вироку суду Російської Федерації щодо ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10.02.2017 року

за участю
прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6
в с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10.02.2017 року задоволено клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Приведено у відповідність із законодавством України вирок Каширського міського суду Московської області Російської Федерації від 03.12.2015 року , яким ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.30 , ч.5 ст.228.1 КК РФ та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців, без штрафу та інших утримань з доходу засудженого, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.
Встановлено вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання АДРЕСА_1 , засудженим за ч.3 ст. 15 , ч.3 ст.307 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня винесення вироку з 03.12.2015 року. В строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 04.08.2015 року по 03.12.2015 року включно .
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду, як незаконну. Вважає, що місцевий суд неправильно визначив міру покарання, яку йому належить відбувати згідно КК України. Просить застосувати до нього положення ст. 69 КК України і винести вирок, яким призначити йому до відбування на території України 6 років 6 місяців позбавлення волі, оскільки вважає, що під час приведення у відповідність до законодавства України вироку Каширського міського суду Московської області Російської Федерації від 03.12.2015 року, місцевий суд допустив помилку в трактуванні положень ч.3 т. 68 КК України.
Під час апеляційного перегляду підтримав свою апеляційну скаргу.
Позиція інших учасників провадження
Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Як вбачається із матеріалів провадження, вироком Каширського міського суду Московської області Російської Федерації від 03.12.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 30 , ч.5 ст.228.1 КК РФ та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців , без штрафу чи інших утримань з доходу засудженого, без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму .

Вказаний вирок набрав законної сили 15.12.2015 року.

Засуджений ОСОБА_6 висловив бажання бути переданим для відбування покарання в Україні та вказав, що усвідомлює правові наслідки такої згоди, що підтверджується його письмовими заявами.

Наказом №3902/5 від 28 грудня 2016 року Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_6 на підставі запиту Міністерства юстиції РФ від 07.10.2016 року № 06-114895/16.

Довідкою Державної міграційної служби України від 28.11.2016 року за № 6.4/13976-16 підтверджено, що ОСОБА_6 є громадянином України, відповідно до положень статті 3 Закону України « Про громадянство України».

Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно ч.3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
В силу п.1 ч.4 вказаної статті при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджений ОСОБА_6 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України, кваліфікація дій ОСОБА_6 російським судом за ч.3 ст.30,ч.5 ст.228.1 КК РФ як вчинення замаху, тобто умисних дій, безпосередньо направлених на вчинення злочину - незаконний збут наркотичних засобів, в великому та в особливо крупному розмірі , групою осіб за попереднім зговором, при цьому злочин не було доведено до кінця, з причин що від неї не залежали, відповідає ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 307 КК України - незакінчений замах на незаконний збут наркотичного засобу в великому та особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб , не доведений до кінця з незалежних від його волі причин, і передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді від 9 до 12 років позбавлення волі.
Місцевим судом правильно зроблено висновок, що вирок Каширського міського суду Московської області від 03.12.2015 року щодо ОСОБА_6 слід привести у відповідність із законодавством України, із визначенням строку покарання у виді позбавлення волі не більше двох третин від 12 років (згідно ч.3 ст.68 КК України), тобто строком на 8 років.
Таким чином, твердження ОСОБА_6 про неправильне застосування судом кримінального Закону є неспроможними.
Крім того, у відповідності до положень кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції перевіряє на відповідність вимогам чинного законодавства лише ухвалу місцевого суду, що постановлена за результатами розгляду клопотання МУЮ про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України, а не переглядає сам вирок, яким засудженому призначено покарання. У зв`язку з чим, прохання ОСОБА_6 щодо зменшення міри покарання та застосування ст. 69 КК України виходить за межі компетенції суду апеляційної інстанції.
Під час апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З врахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10.02.2017 року щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_3