Номер провадження:1-кп/521/1304/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
за участю обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку ст.ст. 314, 315, 316 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 301 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, так як він відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачена та захисник у судовому засіданні просили повернути обвинувальний акт, наводячи доводи на підтримку своєї позиції.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягає доказуванню форма вини.

Таким чином вбачається, що форма вини повинна бути зазначена в обвинувальному акті, так як обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої КК України, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий.

В обвинувальному акті, а саме у третьому абзаці викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, зазначено наступне: далі, діючи умисно, в порушення вимог ст. 2 ЗУ «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року №1296-V, відповідно до якої «виробництво та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру в Україні забороняються», за допомогою невстановлених в ході досудового розслідування технічних засобів, завантажила два вищезазначених цифрових зображення в мережу Інтернет, тим самим розповсюдила їх на сайті загального користування.
Як вбачається з обвинувального акту, в ньому не зазначено з яким саме умислом діяла обвинувачена.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 348 КПК України після оголошення обвинувачення та встановлення особи обвинуваченого, головуючий роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Таким чином, відсутність посилання на вид умислу в подальшому унеможливить, виконання судом ч.1 ст. 348 КПК України, в частині роз`яснення обвинуваченій суті обвинувачення.

Разом з тим необхідно зазначити, що ч.2 ст. 337 КПК України передбачає під час судового розгляду зміну прокурором обвинувачення.

Так, у ч.1 ст. 338 КПК України зазначено, що з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

КПК України передбачає зміну обвинувачення під час судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

Тобто, законодавцем встановлено, що обставини, які передбачені п.5 ч.2 ст. 291 КПК України повинні бути відомі стороні обвинувачення на момент звернення до суду з обвинувальним актом.

Крім того, необхідно зазначити, що хоча й КПК України передбачає зміну прокурором обвинувачення під час судового розгляду, проте не передбачає примушення прокурора це зробити.

Також, відповідно до ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначається: у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним; у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням форми вини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 374 КПК України вбачається, що обставини, які судом визнані недоведеними або обставини, які судом визнані доведеними повинні бути зазначені в обвинувальному акті, а не виявлені судом під час судового розгляду та зазначені у вироку без зазначення їх в обвинувальному акті.

Вищевикладене, на думку суду, відповідно до вимог КПК України свідчить про те, що обвинувальний акт необхідно повернути.

Крім того, відповідно до п.«а» ч.3 ст. 6 «Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини» кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього».

Суд вважає, що в даному випадку, в порушення вимог п.«а» ч.3 ст. 6 «Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини» в обвинувальному акті відсутня детальна інформація про характер обвинувачення.

Вказане, на думку суду, порушує право обвинуваченої на захист, так як відсутність детальної інформації про характер обвинувачення позбавляє сторону захисту можливості знати від чого саме вони захищаються, в даному випадку яка була форма вини.

Таким чином, суд вважає, що вказане в сукупності свідчить про те, що обвинувальний акт необхідно повернути, так як він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 301 КК України повернути прокурору.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1