Справа № 361/4055/19
Провадження № 1-кп/361/535/19
В И Р О К
Іменем України

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
01 серпня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальне провадження за № 0001037 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 квітня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джупинівка, Іллінського району, Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, пенсіонера за віком, не інваліда, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 162КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 здійснив незаконне проникнення до житла особи за наступних обставин.

Судом визнано доведеним, що 05 квітня 2019 року приблизно о 14:00 год.
ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на гарантоване Конституцією України право недопущення проникнення до житла чи до іншого володіння особи, шляхом пошкодження вхідних дверей, незаконно проник до житлового приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке на підставі рішення 15 сесії 22 скликання Рожнівської сільської ради народних депутатів від 29 грудня 1997 року перебуває у користуванні ОСОБА_5 , в якому проживає ОСОБА_6 , чим порушив право потерпілого на недоторканість житла, гарантоване ст. 30 Конституції України.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному щиросердечно розкаявся, визнав повністю свою вину в інкримінованому йому злочині за обставин викладених в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 05 квітня 2019 року незаконно проник до житла особи, яке належить потерпілому.

Просив не суворо карати та врахувати, що він визнав свою вину повністю і щиросердечно розкаявся, жалкує про вчинений ним злочин та просив врахувати його вік та надати шанс на виправлення. Свої дії розцінює критично та готовий нести за вчинений злочин покарання.

За себе повідомив, що він має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає, факт незаконного проникнення до житла, не заперечує.

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 в незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, повністю доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого.

А також суд приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину тому, що під час досудового слідства та суду він вільно дав вичерпні покази, які мають суттєве значення для розслідування і розгляду справи по суті, які в значній мірі вплинули на об`єктивне з`ясування судом обставин скоєння злочину, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, думку прокурора про призначення покарання у виді штрафу, думку потерпілого, який у своїй письмовій заяві зазначив, що при призначенні покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду, конкретні обставини справи, характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, дані про його особу, вік, що на день ухвалення вироку йому виповнилось 70 років, а також що він, визнав свою вину повністю та щиросердечно розкаявся в скоєному, відсутність обставин, які обтяжують покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер за віком, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно. Зазначені обставини значно знижують ступінь тяжкості вчиненого і дають суду підстави вважати, що ОСОБА_4 як особа не є небезпечним для суспільства.

Враховуючи всі перераховані обставини, а також приймає до уваги і поведінку ОСОБА_4 після вчиненого ним злочину та в суді, яка свідчить, що обвинувачений зробив для себе належні висновки, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання ближче до мінімальної межі санкції інкримінованого йому злочину за ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу.

Суд, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчиненого ним злочину, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, дійшов висновку, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи, що запобіжний захід на виконання вимог ст. ст. 176-178 КПК України в ході досудового розслідування обвинуваченому не обирався, тому суд не вбачає підстав для застосування ОСОБА_4 такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд ,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувати.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1