Провадження № 1-в/761/308/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання засудженого ОСОБА_3 , про вирішення питання про звільнення від подальшого відбування покарання за вироком Печерського районного суду м.Києва від 30.07.2007 року, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому ставиться питання про його звільнення від подальшого відбування покарання за вироком Печерського районного суду м.Києва від 30.07.2007 року, з підстав значного погіршення стану його здоров*я, знаходження дружини на лікуванні у психіатричній лікарні та неможливості забезпечення належного догляду за малолітньою дитиною, яка залишилась без належного догляду.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав, вказавши, що у нього відсутні належні документи, які б свідчили про наявність у нього захворювань, що перешкоджають подальшому відбуванню покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зважаючи на недоведеність жодної з підстав, за якою ОСОБА_3 може бути звільнений від подальшого відбування покарання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, заслухавши учасників судового розгляду приходить до наступного висновку.

Встановлено, що вироком Печерського районного суду м.Києва від 30.07.2007 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.5 ст.27, ч.2 ст. 368 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов*язані з виконанням організаціно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки та з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 06.03.2008 року.

На виконання вироку ОСОБА_3 27.09.2017 року було затримано та поміщено до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», та ст. 89 КВК України, п. 2. 9 розділу наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року, на підставі письмової заяви засудженого до позбавлення волі, та з метою виконання робіт з господарського обслуговування ОСОБА_3 залишений в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

На підставі наказу начальника Київського слідчого ізолятора № 61 від 06.10.2017 року ОСОБА_3 відбуває покарання в державній установі «Київський слідчий ізолятор».

В клопотанні засудженим ставиться питання про його звільнення від подальшого відбування покарання з підстав значного погіршення стану його здоров*я, знаходження дружини на лікуванні у психіатричній лікарні та неможливості забезпечення належного догляду за малолітньою дитиною, яка залишилась без належного догляду.

Так, відповідно до ч.1-3 ст. 84 КК України, звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до статей 92-95 цього Кодексу. Особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. Військовослужбовці, засуджені до службового обмеження, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, в разі визнання їх непридатними до військової служби за станом здоров`я звільняються від покарання.

При цьому, слід виходити з того, що звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в переліку захворювань.

Такий Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджений спільним наказм МОЗ та МЮУ України від 15.08.2014 № 1348/5/572.
У той же час матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 взагалі не місттять буд-яких відомостей, зокрема висновків спеціальних лікарських комісій щодо наявності у нього такого захворювання, яке при подальшому утриманні в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Щодо інших підстав, наведених ОСОБА_3 у клопотанні, то такі обставини буд-якими доказами не підтверджуються і не обгрунтовані відповідно до вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України та ч.2 ст. 165 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , про вирішення питання про звільнення від подальшого відбування покарання за вироком Печерського районного суду м.Києва від 30.07.2007 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена прокурором або засудженим протягом семи днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Києва.

Суддя ОСОБА_1