Справа № 345/1847/19
Провадження № 11-сс/4808/151/19
Категорія ст. 170 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2019 року про накладення арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль та постановити нову, якою відмовити в накладенні арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Carisma» іноземної реєстрації з номерним знаком НОМЕР_1 .

Вважає ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль незаконною, оскільки її винесено без врахування дійсних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що на даний час у кримінальному провадженні проведені певні слідчі дії, а саме проведено огляд автомобіля, вилучено з нього предмети, які ймовірно є знаряддями злочину, а тому не має необхідності в утриманні вказаного автомобіля в арешті. Зауважує, що до матеріалів клопотання не додано доказів про належність автомобіля саме підозрюваному ОСОБА_8 , вказано лише, що підозрюваний користувався транспортним засобом. Також матеріали клопотання не містять доказів, що саме підозрюваним транспортний засіб був ввезений на митну територію України або іншими особами за його дорученням. Зазначає, що підозрюваний вказав у судовому засіданні, що автомобіль належить його батькові, однак суд такі пояснення до уваги не взяв та не перевірив. Посилається на те, що слідчим та прокурором взагалі не встановлено кому належить транспортний засіб. Вказує, що згідно з ухвалою слідчий суддя заслухав прокурора ОСОБА_10 , хоча згідно з витягом з ЄРДР таким прокурором процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні не здійснюється. Вважає, що слідчий суддя формально підійшов до розгляду клопотання. Зазначає, що на момент розгляду клопотання по предметах, які вилучені з автомобіля, не проведено відповідних експертиз, тому це ще раз доводить відсутність потреби в арешті автомобіля. Наголошує, що повний текст ухвали отримано 03 червня 2019 року.

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ухвалою від 30 травня 2019 року задовольнив клопотання слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000376, наклав арешт на майно: мобільний телефон NOKIA IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , сім картку № НОМЕР_4 , мобільний телефон SAMSUNG IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , сім картку № НОМЕР_7 , грошові кошти в сумі 3450 грн, з яких номіналом 500 грн - ВД7832960, 500 - ЛЗ6038684, 500 - ВИ0528860, 500 - ЗГ5042562, 200 - СН9719139, 100 - ЗГ7651136, 100 - СИ2606337, 100 - ТБ7387644, 100 - ЕЗ2510286, 100 - ГД0197253, 100 - КЕ2527428, 100 - МП9129364, 100 - СД1169077, 200 - УВ3085180, 50 - УВ8319590, 50 - УЄ9375154, 50 - ФГ4618071, 50 - УЖ3643405, 50 - ТД0274994, 20 доларів США MG F, 2 долари США D09241491 A, 100 грн МД6916402, гроші в сумі 3500 грн, з яких номіналом 500 - ЦБ7093283, 500 - ЦБ1342585, 500 - ХЕ9877870, 500 - УГ3703245, 500 - ВГ7533742, 500 - МА5805848, 500 - ВЕ1071294, частину таблетки в блістері з написом «SUBUTEX», таблетка в блістері з написом «Кветапіну», рослинна речовина коричневого кольору в полімерній упаковці, змиви з обох рук на ватні тампони, автомобіль «Mitsubishi Сarisma» іноземної реєстрації з номерними знаками НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , головку ключа № 13 в полімерні упаковці з нашаруванням речовини коричневого кольору, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Слідчий суддя виходив з того, що відносно майна, на яке слідчий просить накласти арешт, є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто, відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України. Арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. За наведених слідчим обставин дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання. Зокрема, є необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно, що полягає крім заборон відчужувати та розпоряджатися, також у забороні користуватися таким майном, оскільки її незастосування призведе до приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання, передачі майна. Вказав, що обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.

ОСОБА_8 про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд апеляційної скарги за його участю від нього не надходило, адвокат ОСОБА_7 вказала про можливість розгляду апеляційної скарги у його відсутність, прокурор не заперечував проти проведення апеляційного розгляду без його участі.

За таких обставин, суд апеляційної скарги вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без участі ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду:

- адвокат ОСОБА_7 просила задовольнити вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній;

- прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апелянт оскаржує ухвалу слідчого судді в частині арешту автомобіля, наголошує, що його накладено без відповідних на те підстав.

В той час, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, слідчий суддя правильно з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на автомобіль з тих підстав, що він є речовим доказам в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Так, постановою від 30 травня 2019 року слідчого СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_11 автомобіль марки «Mitsubishi Carisma» іноземної реєстрації з номерним знаком НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000376, який зберігати Калуському ВП.

Апелянт не наводить жодних заперечень з приводу того, що транспортний засіб відповідає вимогам ст. 98 КПК України як речовий доказ правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З огляду на наведені слідчим та встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що транспортний засіб є речовим доказом, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також, як підтверджують матеріали клопотання слідчого та зміст оскарженої ухвали, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, з огляду на необхідність проведення по кримінальному провадженні інших слідчих дій, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, за наявності підстав вважати, що можуть настати наслідки, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на автомобіль.

Також, суспільний інтерес розслідування та встановлення істотних обставин у вказаному кримінальному провадженні переважає приватний інтерес особи щодо тимчасового позбавлення права володіти належним їй майном.

Відносно доводів про те, що на даний час у кримінальному провадженні проведені певні слідчі дії, суд апеляційної інстанції зазначає, що таке не виключає можливості проведення в подальшому інших відповідних слідчих дій, оскільки досудове розслідування ще триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

Неслушними суд апеляційної інстанції вважає доводи апелянта на те, що судовому засіданні був прокурор ОСОБА_10 , хоча згідно з витягом з ЄРДР таким прокурором процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні не здійснюється, оскільки, як з журналу судового засідання, так і з ухвали слідчого судді, вбачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції брав участь прокурор ОСОБА_9 , який згідно з витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, а посилання слідчого судді в мотивувальній частині на заслухання думки ОСОБА_10 є очевидною описку, яка жодним чином не впливає на правильність висновків, викладених у судовому рішенні.

Відносно відсутності доказів про належність автомобіля, які також не представлені стороною захисту, суд апеляційної інстанції зазначає, що цей факт самі по собі не є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки жодним чином не виключає наявних та достатніх підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на даний час потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права власника та особи, яка здійснювала користування ним.

При цьому, даних про настання особливих негативних наслідків для цих осіб від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт автомобіля під час апеляційного розгляду не здобуто.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2019 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5