Справа №498/792/18
Провадження по справі №1-кп/498/7/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000182 від 28.07.2018 року, відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, працює в ФГ «Константинов», одружений, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
27 липня 2018 року, біля 14:15 години, по вулиці Зеленій (колишня Комсомольська) с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_4 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до автомобіля, за кермом якого сидів ОСОБА_6 , та через відкрите вікно водійських дверей автомобілю, навмисно, кулаком правої руки, наніс удар в обличчя ОСОБА_6 . Внаслідок чого ОСОБА_4 своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді: синця у зовнішнього кута рота праворуч, садно на внутрішній поверхні слизової оболонки правої щоки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного злочину не визнав, цивільний позов не визнав, суду пояснив, що 27.07.2018 року, близько обідньої години, він знаходився вдома по АДРЕСА_1 , до двору під`їхав автомобіль, він почув сигнал, вийшов, побачив в автомобілі людей, а саме: водія та пасажира, саме цих людей він бачив вперше, між ними була розмова з приводу водопроводу, він підійшов до відкритого вікна з пасажирської сторони і у них з водієм ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, на що згоди не дійшли, посварилися, жодних ударів він ОСОБА_6 не наносив, сварка була кілька хвилин, він весь цей час стояв, а чоловіки з автомобіля не виходили.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 зазначив, стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами склад злочину у діянні ОСОБА_4 , в зв`язку з чим, через недоведеність вини його слід виправдати за цим обвинуваченням. Обвинувачений жодних дій спрямованих на заподіяння тілесного ушкодження потерпілому не вчиняв. Крім того, зазначив, що позовна заява про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою, оскільки відсутні підстави та сам факт порушення, в якому відповідача звинувачує позивач. Крім того, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів моральної шкоди, які безсумнівно доводять наявність діяння, вини, наслідків та причинно-наслідкового зв`язку між ними. Зокрема, не було доведено в чому саме виразилися: моральні переживання; приниження честі та гідності, престижу та ділової репутації; фізичні проблеми харчування протягом тижня. Відсутні будь-які належні та допустимі докази, а також причинно-наслідковий зв`язок звільнення позивача з роботи. Визначений позивачем розмір моральної шкоди взагалі безпідставний. Цивільним позивачем та його представником не надано висновку психологічної експертизи, не ініційовано її призначення в ході судового розгляду, яка б можливо установила б глибину душевних страждань потерпілого, та, можливо, визначила б грошовий еквівалент моральної шкоди. Тому, просить суд ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення. Відмовити ОСОБА_6 в позовних вимогах до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в повному обсязі.
Винуватість ОСОБА_4 доведена доказами, перевіреними та дослідженими в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 27.07.2018 року, приблизно 14.30 години, виконуючи обов`язки начальника КУ «Злагода», проводив ремонтні роботи водопроводу, на підприємство їм зателефонувала ОСОБА_8 та попросила під`їхати та показати їй де копати водопровід. Він на власному автомобілі Рено під`їхав до ОСОБА_8 , разом з ним в автомобілі на пасажирському сидінні сидів ОСОБА_9 , на задньому ОСОБА_10 . Вони показали ОСОБА_8 де та як копати, а коли вже від`їжджали по вул.Зеленій вийшов ОСОБА_4 , якого він бачив вперше. Він йому сказав, що споживачі повинні копати водопровід самостійно, спитав чи не потрібно показати де саме, на що ОСОБА_4 сказав: «Ти що не знаєш, що тут проживає депутат?», він відповів, що не зрозумів, на що ОСОБА_4 до нього виразився нецензурною лайкою, сказав, що він буде сам копати водопровід, в цей час він сидів за кермом. Так, ОСОБА_4 підійшов до нього, наніс удар по обличчю в праву сторону, при ударі у нього з голови злетіла фуражна на землю, він вийшов, підняв її, сів в автомобіль та поїхав до поліції, а ОСОБА_4 зайшов у двір, пасажирів він залишив на роботі, у нього пішла кров, погіршилось самопочуття. Просив задовольнити його позов про стягнення моральної шкоди в повному обсязі.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просив визнати винуватим ОСОБА_4 та задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому.
Свідок ОСОБА_11 , у судовому засіданні показав, що в кінці липня 2018 року працював з потерпілим в КП «Злагода», в обідню перерву, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на автомобілі ОСОБА_6 , який був за кермом поїхали в с.Новопетрівка до будинку ОСОБА_8 з приводу водопроводу, потім під`їхали до двору ОСОБА_4 , зупинилися біля воріт. ОСОБА_13 був у дворі, вийшов за калітку до автомобіля, в якому за кермом сидів ОСОБА_6 , він на пасажирському сидінні, ОСОБА_12 на задньому сидінні, вікна були відкриті. ОСОБА_6 почав спілкуватись з ОСОБА_13 з приводу водопроводу, розмова була короткою, ОСОБА_13 почав нервувати та кричати, потім зайшов у двір, відразу повернувся та підійшов на ліву сторону автомобіля, де сидів ОСОБА_6 , зразу зірвав кепку та ударив рукою по обличчю з лівої сторони, після удару розвернувся та пішов у двір, його з ОСОБА_12 . ОСОБА_6 відвіз на об`єкт біля церкви далі працювати, а сам поїхав.
Свідок ОСОБА_12 , у судовому засіданні показав, що в кінці липня 2018 року працював з потерпілим в КП «Злагода». В обідню перерву, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на автомобілі ОСОБА_6 , який був за кермом поїхали в с.Новопетрівка до будинку ОСОБА_8 з приводу водопроводу, під`їхали до будинку ОСОБА_8 , він з автомобіля не виходив, вийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , поспілкувалися з ОСОБА_8 , від`їхали від двору ОСОБА_8 та під`їхали до двору ОСОБА_4 , зупинилися біля воріт. Константинов вийшов з двору, підійшов до автомобіля, в якому за кермом сидів ОСОБА_6 , він на задньому сидінні, а ОСОБА_11 на пасажирському сидінні біля водія, вікна були відкриті. ОСОБА_6 почав спілкуватись з ОСОБА_13 з приводу водопроводу, він почав нервувати, зайшов у двір потім повернувся, підійшов до водія ОСОБА_6 , зірвав з нього кепку та вдарив кулаком його в ліву частину обличчя, потім викинув кепку, розвернувся та пішов.
Свідок ОСОБА_14 , у судовому засіданні показала, що вона з обвинуваченим є сусідами, кінці липня 2018 року, в обід, вона була в себе вдома по АДРЕСА_1 , почула сигнал автомобіля та відразу вийшла, під`їхав ОСОБА_6 , так як в неї були питання щодо водопроводу, вони поспілкувались, він пояснив що потрібно зробити. Повертаючись назад, побачила, що в машині сидів чоловік, попрощалися, машина від`їхала, а вона зайшла до двору, в цей час почула перепалку з сусідом ОСОБА_15 , а потім машина потерпілого під`їхала до сусіда ОСОБА_4 . В цей час до неї підійшов сусід ОСОБА_15 , з яким вони бачили що машина ОСОБА_6 біля двору ОСОБА_4 стояла декілька хвилин, потім від`їхала. Які події в цей час відбувались біла двору ОСОБА_4 , вона не бачила.
Свідок ОСОБА_15 , у судовому засіданні показав, що він з обвинуваченим є сусідами, проживає по АДРЕСА_1 , в обід в кінці липня 2018 року, він знаходився у себе в будинку, почув сигнал автомобіля, вийшов та побачив біля сусідки ОСОБА_14 автомобіль, сів на лавочці на вулиці, закурив та побачив, що ОСОБА_14 разом з ОСОБА_6 вийшли з провулочка, в автомобілі нікого не було, він з ОСОБА_6 мав неприємну словесну перепалку, після чого ОСОБА_6 сів в автомобіль та під`їхав до двору ОСОБА_4 , він підійшов до двору ОСОБА_14 , спілкувались і почули грубу розмову між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , це було приблизно 1 хвилину. Після чого ОСОБА_4 зайшов у двір, а ОСОБА_6 на автомобілі поїхав.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що він був у групі слідчих, проводив огляд місця події 28.07.2018 року в присутності двох понятих в публічно-доступному місці по вул.Зелена с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області. Поняті підписали протокол.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що участі в огляді місця події в 2018 року по вул.Зелена с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області не приймав, протокол не підписував. У судовому засіданні підтвердив, що підпис у протоколі не його.
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показав, що слідчий СВ Великомихайлівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_16 є його племінником, ніколи не залучав його у якості понятого до проведення слідчих дій. Підтверджує, що підпис в протокол місця події не його.
Експерт ОСОБА_19 у судовому засіданні підтвердив достовірність та відомості, викладені в його висновку №56/1 від 03.08.2018 року.
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000182 від 28.07.2018 року, відповідно до якого, 27.07.2018 року до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 про те, що 27.07.2018 року близько 14:50 години по вул.Комсомольській с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області йому було нанесено тілесні ушкодження.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27.07.2018 року, відповідно до якого 27.07.2018 року до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 про те, що 27.07.2018 року близько 14:50 години по вул.Комсомольській с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області йому було нанесено тілесні ушкодження.
На підставі ухвали слідчого судді була призначена судово-медична експертиза, на підставі висновку якої (№56/1 від 03.08.2018 року) було встановлено, що ОСОБА_6 отримав тілесні пошкодження у вигляді: синець у зовнішнього кута рота праворуч; садно на внутрішньої поверхні слизової оболонки правої щоки. Судячи з властивостей вказаних ушкоджень (синьо-фіолетове забарвлення синця, стан поверхні садна покрите сухою буро-червоною кірочкою на рівні шкіри), вони заподіяні в строк приблизно за 1 добу до моменту огляду; таким чином вказані ушкодження могли бути заподіяні 27.07.2018 року в період часу, вказаний оглянутим. Дані ушкодження заподіяні дією тупого предмета, групові і індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що таким предметом міг бути кулак, інші подібні предмети. Вказані ушкодження, а саме: синець у зовнішнього кута рота праворуч; садно на внутрішньої поверхні слизової оболонки правої щоки, не були небезпечними для життя у момент спричинення, а мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6 діб і тому згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження, наявні у ОСОБА_6 , не могли утворитися в результаті падіння з висоти власного зросту.
В ході судового слідства, під час допиту понятих, які, нібито, були присутні при проведенні огляду місця події, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 пояснили, що будь-якого відношення до проведення слідчої дії огляду місця події від 28.07.2018 року, вони не мають, так як не були присутні під час її проведення.
Так, в процесі судового розгляду захисником було заявлено клопотання, зокрема, про визнання недопустимим як доказ: протоколу огляду місця події від 28.07.2018 року.
Суд вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Огляд місця події проводиться за загальними правилами КПК України, тому проведення слідчої дії огляд місця події від 28.07.2018 року за відсутності понятих під час його проведення є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, тому вищезазначений протокол слідчої дії слід визнати недопустимим доказом.
У судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтвердили сам факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , але їх покази в частині локалізації спричинення тілесних ушкоджень, суд оцінює критично, з урахуванням показів самого потерпілого, значного проміжку часу, який минув після події та відповідного висновку експертизи.
На підставі вищезазначеного, твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що тілесні ушкодження потерпілому він не завдавав, не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду і спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків, які в порядку ст.353, ст.352 КПК України були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, що узгоджується з висновком судово-медичної експертизи та викликані його наміром уникнути покарання.
На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , в скоєнні даного кримінального правопорушення доведена повністю.
При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, перебуває на обліку в онкологічному кабінеті КНП «Великомихайлівська центральна районна лікарня» з 01.08.2008 року, обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання - не вбачається, тому вважає, що йому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді штрафу.
Судових витрат у справі немає.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 25 000 грн.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3, 4 ст.23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, яка вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_6 є інвалідом другої групи, на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, виконував функції керівника комунальної установи «Злагода», обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження під час виконання ним своїх службових обов`язків у присутності підлеглих працівників, внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, який спричинив йому тілесні ушкодження, зазнав фізичного болю, душевних страждань, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого йому завдана моральна шкода. Тому, виходячи з принципів розумності і справедливості, моральну шкоду, завдану потерпілому, суд оцінює в розмірі 2500 грн., які належить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесені цивільним позивачем судові витрати документально підтверджені: за подання позовної заяви всього 1921,00 грн. Тому, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з урахуванням документально підтверджених судових витрат: 2500, 00 (стягнуто судом) х 100 : 25000,00 ( розмір позову) = 10% пропорційно від задоволених вимог. 1921 грн. х 10% / 100 = 192,10 грн. Оскільки цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково на його користь з ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 192 грн. 10 коп. відповідно до розрахунку наведеного вище.
Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 2500 (дві тисячі п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 копійок на користь потерпілого ОСОБА_6 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Апеляційна скарга може бути подана на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до Одеського апеляційного суду, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд.

Суддя ОСОБА_20