Справа №759/9974/18 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1 Провадження № 11-кп/824/2820/2019 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора тазахисника обвинуваченого на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинський районний суд м. Києва від 19 липня 2019 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, гр-на України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та виправдано його за цим обвинуваченням. За вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст. 187 та ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_6 визнано винуватим та за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 03 квітня 2018 року, близько 17 год., в групі з особою, матеріали щодо якої виділені в інше провадження і яка ідентифікована під час судового розгляду (далі Особа № 1, ЄРДР № 0004975 від 21 червня 2018 року), знаходячись в приміщенні супермаркету «Континент», розташованого по вул. Якуба Коласа, 10 в м. Києві, вчинили хуліганські дії, а саме, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилась в спільному застосуванні до потерпілого ОСОБА_9 фізичного насильства, що спричинило потерпілому, зокрема, легкі тілесні ушкодження.

Так, у зазначений час ОСОБА_6 разом з Особою № 1 з метою придбання спиртних напоїв та продуктів харчування прибули до вказаного супермаркету. Перебуваючи в приміщенні магазину, тобто в громадському місці, вони у присутності відвідувачів почали виражатись нецензурно на адресу продавців, порушуючи цим громадський порядок та спокій громадян. ОСОБА_9 , виконуючи функції охорони у супермаркеті, зробив зауваження ОСОБА_6 та Особі № 1, які реагуючи на ці дії ОСОБА_9 почали ображати і його. У подальшому, коли ОСОБА_9 супроводив ОСОБА_6 та Особу № 1 до виходу із супермаркету, Особа № 1, продовжуючи спільні з ОСОБА_6 хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, наніс рукою удар ОСОБА_9 в область голови, від якого останній, втративши рівновагу, впав на землю. В цей час ОСОБА_6 , підтримуючи хуліганські дії Особи № 1, також застосував фізичне насильство до ОСОБА_9 , вдаривши ногою по його тулубу, після чого з Особою № 1 залишив місце злочину. Вказаними спільними діями з боку ОСОБА_6 та Особи № 1 ОСОБА_9 були завдані фізичний біль та легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій вилицевій ділянці та на верхній губі справа.
Крім того, 03 квітня 2018 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з іншими двома особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження і які ідентифіковані під час судового розгляду (далі - Особа № 2, ЄРДР № 0004974 від 21 червня 2018 року та Особа № 3, ухвала суду від 14 червня 2019 року, пр. № 1-кп759/1014/19, ун. 759/10894/19), знаходячись біля кінотеатру «Лейпціг» по пр. Л. Курбаса в м. Києві, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинили напад на гр-на ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном та заволоділи ним, завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 700 грн.
Так, у вказаний час, перебуваючи у згаданому місці, ОСОБА_6 разом з Особами № № 2 та 3 помітили раніше незнайомого ОСОБА_10 і вирішили заволодіти майном останнього шляхом насильницького нападу, тим самим вступили у попередню змову на вчинення розбою.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, Особа № 3, наблизившись до ОСОБА_10 , вдарив його в область голови, в результаті чого потерпілий втратив рівновагу та впав, Особа № 2 почав хаотично наносити удари руками та ногами в область голови лежачого на землі ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 , у свою чергу, тримаючи в руці дерев`яну біту, демонстративно знаходився перед ОСОБА_10 , долаючи у такій спосіб спільними діями опір з боку потерпілого. Скориставшись підтримкою спільників, Особа № 3, продовжуючи наносити удари ОСОБА_10 в область обличчя та голови, переслідуючи корисливий мотив з метою протиправного обернення чужого майна на свою та спільників користь, став вимагати у ОСОБА_10 наявні у нього грошові кошти. Потерпілий, зважаючи на загрозу для свого життя та здоров`я через спільні дії нападників - Осіб № № 2, 3 та ОСОБА_6 , добровільно передав Особі № 3 гаманець вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти на суму 600 грн. Усього у такій спосіб Особи № № 2, 3 та ОСОБА_6 спільними насильницькими діями заволоділи майном ОСОБА_10 на суму 700 грн., після чого з місця злочину втекли, спільно розпорядившись грошима потерпілого, витративши їх на придбання спиртних напоїв. Також вказаними спільними діями ОСОБА_6 , Осіб №№ 2 та 3 потерпілому ОСОБА_10 було заподіяне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді перелому кісток носа, множинних синців та саден, тобто є проявом фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.
Крім того, 04 квітня 2018 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження і яка вже ідентифікована під час судового розгляду як Особа № 3, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння біля будинку по вулиці Г.Юри, 6 в м. Києві, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особами, які раніше вчинили розбій, вчинили напад на гр-на ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном та заволоділи ним, завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 9 071 грн. 47 коп.
Так, у вказаний час, перебуваючи у згаданому місці, ОСОБА_6 разом з Особою № 3 помітили раніше незнайомого ОСОБА_11 , який рухався з пакетом, і вирішили заволодіти майном останнього шляхом насильницького нападу, тим самим вступили у попередню змову на вчинення розбою, будучи особами, які раніше вчинили розбій.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 разом з Особою № 3 наблизились до ОСОБА_11 , після чого відразу Особа № 3 вдарив потерпілого в область голови, завдаючи сильний фізичний біль. Одночасно, ОСОБА_6 , діючи погоджено з Особою № 3, також наніс удар кулаком в голову ОСОБА_11 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав. У подальшому Особа № 3 та ОСОБА_6 спільно продовжили наносити удари ОСОБА_11 в область обличчя та голови. Подолавши у такій спосіб волю потерпілого до опору та переслідуючи корисливий мотив, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, Особа № 3 разом з ОСОБА_6 заволоділи майном ОСОБА_11 , а саме: мобільним телефоном «Хiаоmi Redmi Pro 3s» вартістю 4 000 грн., із сім-карткою оператора «Водафон» вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 80 грн., та сім-карткою оператора «Лайф» вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 80 грн.; портмоне «Gguхilan» вартістю 100 грн., в якому знаходились 101 долар США (купюрами номіналом по 50 та 1 долар), що в перерахунку по курсу НБУ становило 2 658 грн. 32 коп., грошові кошти в сумі 1 693 грн. 15 коп., флешка об`ємом 16 ГБ та вартістю 400 грн., пластикові картки та інші особисті речі, які не мали цінності, а всього заволоділи у такій спосіб чужим майном на загальну суму 9 071 грн. 47 коп., після чого з місця злочину втекли.
Вказаними спільними діями ОСОБА_6 та Особи № 3 потерпілому ОСОБА_11 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійної рани на верхній губі, численні гематоми та садна, тобто є проявом фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.
Крім того, 04 квітня 2018 року о 01 год. у проміжку часу з 08 по 12 хв. ОСОБА_6 в групі з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження і яка вже ідентифікована під час судового розгляду як Особа № 3, знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Велика Кишеня», розташованого по пр. Л.Курбаса, 6-Г в м. Києві, вчинили у стані алкогольного сп`яніння хуліганські дії, а саме, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилась в заподіянні гр-ну ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, а з боку ОСОБА_6 окремо до того ж із застосуванням стосовно гр-на ОСОБА_13 предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Так, прибувши за вказаною адресою ОСОБА_6 разом з Особою № 3 зайшли в приміщення вказаного супермаркету з метою придбання спиртних напоїв та продуктів харчування, де в ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з охоронцем вказаного гіпермаркету. Особа № 3 намагався заспокоїти обидві сторони. Коли на підтримку охоронця підійшли його колеги ОСОБА_13 , а потім і ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та Особа № 3 вдалися до насильницьких дій стосовно охоронців, штовхаючи їх та висловлюючи на їх адресу нецензурні образи, грубо порушуючи при цьому в громадському місці громадський порядок, виражаючи при цьому явну неповагу до суспільства і проявляючи особливу зухвалість. Під час цих подій ОСОБА_6 правою рукою наніс удар ОСОБА_12 по руці, чим спричинив останньому фізичний біль, а Особа № 3, застосовуючи фізичне насильство, намагалася стримати охоронця ОСОБА_13 . У подальшому, ОСОБА_6 , перебуваючи за спиною Особи № 3 і діючи самостійно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 дістав з кишені свого одягу невстановлений досудовим розслідуванням предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень і зовні схожий на ніж, оголив його лезо і, утримуючи його в правій руці, з хуліганських спонукань став розмахувати ним перед ОСОБА_13 , чим викликав занепокоєння оточуючих громадян за життя і здоров`я останнього. Відразу після цього Особа № 3 та ОСОБА_6 намагалися втекти, але працівники гіпермаркету затримали їх, тим самим припинивши хуліганські дії. Під час затримання, яке правомірно здійснили охоронці гіпермаркету, ОСОБА_6 правою рукою скинув згаданий невстановлений предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень і зовні схожий на ніж. Через незначний час до приміщення гіпермаркету прибули працівники ДСО Святошинського району в м. Києві та працівники патрульної поліції, які оформили здійснене затримання ОСОБА_6 та Особи № 3.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2019, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.296 та ч.4 ст.296 КК України, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених, ч.2 ст.186, ч.2 ст.296, ч.2 ст.187, ч.4 ст.296 КК України, за якими призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком:
- за ч.2 ст. 186 КК України - на 4 (чотири) роки;
- за ч.2 ст.296 КК України - на 1 (один) рік;
- за ч.4 ст.296 КК України - на 5 (п`ять) років;
- за ч.2 ст. 187 КК України - на 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного йому майна.
Остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_6 шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Апелянт зазначає, що не оспорюючи висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.187 та ч.4 ст.296 КК України, за фактичних обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також правильність кваліфікації за вказаними статтями кримінального закону, апеляційна скарга подається в частині виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, доводиться сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_14 , показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , висновком судово-медичної експертизи, а також рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2018 року. Зазначені докази підтверджують факт вчинення грабежу декількома особами, а характер дій обвинуваченого та інших співучасників свідчать про наявність домовленості щодо викрадення майна потерпілого.
Прокурор вважає, що суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_15 , які мають істотне значення для справи, не надав оцінки всім доказам по даному епізоду в їх сукупності, що призвело до безпідставного виправдання обвинуваченого.
У зв`язку з чим, апелянт просить повторно допитати потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , обвинуваченого ОСОБА_6 та повторно дослідити висновок судово-медичної експертизи, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2018, документи, що характеризують особу обвинуваченого.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та постановити виправдувальний вирок через недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на те, що дане рішення не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, постановлене без всебічного, повного, неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, із покладенням в основу доказів, які є недопустимими та недостовірними, постановленого на припущеннях при недоведеності обвинувачення. Апелянт вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, суд припустився істотних порушень кримінально-процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, захисник обвинуваченого зазначає, що в основу доведеності вини ОСОБА_6 у всіх епізодах суд першої інстанції поклав, свідчення ОСОБА_16 , який згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002711 також є обвинуваченим за ч.2 ст. 187 та ч.4 ст. 296 КК України, а перед стадією судових дебатів, судове провадження щодо ОСОБА_16 було виділено в окреме провадження та не розглядалося разом з обвинуваченням ОСОБА_6 з причин призову на військову службу ОСОБА_16 . На думку апелянта ОСОБА_16 не може поєднувати статус обвинуваченого та свідка в одному кримінальному провадженні.
Крім того, у показаннях потерпілого ОСОБА_9 та у висновках судово-медичних експертиз суду містяться відмінності від пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, а саме, за обвинуваченням ОСОБА_6 завдав тілесні ушкодження потерпілому ногою по тулубу, а сам потерпілий та висновки судово-медичних експертиз вказують на тілесні ушкодження у потерпілого в районі голови.
Таким чином, обвинувачення у вчиненні хуліганства ОСОБА_6 стосовно потерпілого ОСОБА_9 необґрунтоване, та у ньому відсутній причинно-наслідковий зв`язок між дією (хуліганство з завданням тілесних ушкоджень шляхом завдання удару ногою по тулубу) та наступившими наслідками (тілесними ушкодженнями в районі голови). Дії ОСОБА_6 мають бути кваліфіковані за ст.125 КК України.
На думку захисника обвинуваченого, подія хуліганства та спосіб його вчинення є недоведеним, а отже неправильна кваліфікація дій ОСОБА_6 , оскільки метою вчинення протиправних дій є саме особа ОСОБА_9 , та завдання конкретно йому тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , у якого був конфлікт з потерпілим раніше.
Апелянт вважає, що суд в основу доведеності епізоду щодо розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 , в результаті якого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, поклав припущення та недопустимі докази. Обтяжуюча обставина обвинувачення вчинення розбою групою осіб за попередньою змовою ґрунтується на показах свідка ОСОБА_16 , який під час досудового розслідування та судового розгляду кардинально змінював свої свідчення та обмовляючи ОСОБА_6 у вчинюваних ним злочинах намагався створити у суду враження сприяння у розкритті злочинів з метою уникнути реального покарання. Потерпілий ОСОБА_10 нібито впізнав особу ОСОБА_6 та ОСОБА_16 як осіб які здійснили на нього напад та заволоділи його майном, проте в судовому засіданні ОСОБА_10 вказав, що ОСОБА_6 його не бив та майно він віддав ОСОБА_16 . Інших доказів попередньої змови ОСОБА_6 з іншими особами для вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 так само як і доказів розпорядження майном ОСОБА_10 не встановлено.
Апелянт зазначає, що вирок за епізодом ч.2 ст. 187 КК України , за яким ОСОБА_6 за попередньою змовою з групою осіб вчинив розбійний напад на ОСОБА_11 із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння його майном та заволодів ним, побудований на припущеннях, оскільки відсутні допустимі докази змовляння ОСОБА_6 з іншими особами з метою вчинення розбою, завдання потерпілому побоїв, заволодіння майном потерпілого, оберненням цього майна на свою користь.
Апелянт ставить під сумнів доведеність здійснення хуліганства ОСОБА_6 відносно потерпілого ОСОБА_13 , оскільки дана особа потерпілого судом не встановлювалася, пам`ятка про права та обов`язки такому потерпілому не вручалася, до присяги він не приводився, про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань та за відмову від дачі показань такий потерпілий не попереджався.
Також апелянт вказує, що відео з камер спостереження у супермаркеті «Велика кишеня» вночі 04.04.2018 року не доводить факту хуліганства, вчиненого ОСОБА_6 , відносно ОСОБА_12 , шляхом завдання йому тілесних ушкоджень у вигляді удару по руці, а також не доводить факту існування предмету схожою на ніж, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Крім того, судом визнано доведеним нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . ОСОБА_12 без висновку судово-медичної експертизи про наявність та ступінь таких ушкоджень. У зв`язку з чим, захист вважає, що завдання таких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 не доведено, оскільки ніякої медичної документації на підтвердження тілесних ушкоджень обвинуваченням не надано. Потерпілий ОСОБА_12 звернувся до поліції через півтора місяці після інциденту, а в суді давав плутані та непослідовні свідчення.
Крім того, апелянт зазначає, що суд, кваліфікувавши дії її підзахисного за ч.2 ст. 296 КК України через застосування предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, даного предмету не дослідив, не усунув розбіжності у показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 , який вказав що то була запальничка та потерпілого ОСОБА_12 , який вказував, що був ніж, повністю скопіювавши обвинувальний акт.
Крім того, захисник обвинуваченого вказує, що суд як на обтяжуючу обставину, вказав на вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, проте в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 .
Апелянт також зазначає, що органами досудового розслідування не здобуто і не надано суду належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні поставлених йому у провину діянь. Вважає пред`явлене обвинувачення безпідставним і таким, що ґрунтується виключно на припущеннях, посилаючись при цьому на істотні порушення кримінального процесуального закону допущені органом досудового розслідування. Так, більшість доказів здобуто в межах інших кримінальних проваджень, які не є предметом даного судового розгляду, окремі протоколи слідчих дій не містять вказівки на номер кримінального провадження, в межах якого проводилася та чи інша слідча дія тощо.
Враховуючи зазначене, апелянт ставить питання про постановлення виправдувального вироку через недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.
Заслухавши прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила її задовольнити і заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого,
обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, щодо задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували,
перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обвинуваченого з останнім словом, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості та достовірності. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом п. 2 ч. 1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції серед інших є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Згідно ст. 411 КПК України вирок підлягає скасуванню чи зміні із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання або застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.
Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненні інкримінованих злочинів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними та спростовуються сукупністю наведених у вироку доказів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України, доведена сукупністю зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами, а саме:

- показами в суді першої інстанції свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що протягом 03 квітня 2018 року, отримавши вихідний, він з ОСОБА_18 вживав пиво, пізніше вони приєдналися до ОСОБА_6 , ОСОБА_19 і знайомого на прізвисько « ОСОБА_20 » з дівчатами ОСОБА_21 та ОСОБА_22 і разом продовжили вживати пиво. У вечорі, знаходячись з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 (Особа № 1) в приміщенні супермаркету «Континент» по вул. Якуба Коласа, 10, до якого прибули придбати їжу та спиртні напої, відбувся конфлікт ОСОБА_6 , який сховав ковбасу під куртку, з охоронцем, який це виявив. Нечай ще до їх прибуття до магазину висловив бажання вчинити крадіжку, тому, маючи намір довести задумане до кінця, не реагував на зауваження і почав кричати на охоронця. ОСОБА_6 підтримав ОСОБА_18 .. Пізніше з`явився охоронець ОСОБА_9 , який намагався всіх заспокоїти і просив ОСОБА_6 , який повернув ковбасу, залишити разом з ОСОБА_18 приміщення супермаркету, у відповідь ОСОБА_6 почав голосно і нецензурно ображати ОСОБА_9 . У супермаркеті були покупці і всі звертали на це увагу. Коли ОСОБА_9 вдалося супроводити ОСОБА_6 та ОСОБА_18 до виходу із супермаркету, Нечай продовжив з ним суперечку, а ОСОБА_18 в цей час наніс лівою рукою удар охоронцю в обличчя, від чого той впав, ОСОБА_6 ще «додав» ногою і після цього вони втекли. Він, ОСОБА_16 , лише спостерігав за конфліктом, який розгортався між ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , з одного боку, та ОСОБА_23 з іншого. Як уточнив ОСОБА_16 , всі вони на той час ще не мали виражених ознак стану сп`яніння.
Крім того, через деякий час того ж дня, знаходячись в парку біля кінотеатру «Лейпціг» з ОСОБА_6 та ОСОБА_15 (Особа № 2), він, свідок, помітив раніше незнайомого молодого парня ОСОБА_10 , якого спонтанно вирішив побити. Реалізуючи свій умисел він, свідок, наблизився до вказаного парня і вдарив його в область голови, від чого той втратив рівновагу та впав. У цей час до нього приєднався ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , перший - продовжив бити лежачого на землі потерпілого, а другий тримаючи в руці дерев`яну біту, знаходився поруч. Злякавшись потерпілий на першу вимогу передав йому, свідку, гаманець, в якому знаходились кошти в сумі 600 грн., після чого вони втекли, а гроші спільно витратили на покупку алкоголю в «Сільпо». Рішення пограбувати потерпілого виникло спонтанно по ходу його побиття.
Після цього вони пішли на Гната Юри, 6, де продовжили вживати спиртні напої, під час чого спільно обговорювали можливість нападу на першого зустрічного з громадян з метою заволодіння грошима чи майном з тим, щоб продовжити відпочинок. Після цього, вже пізно вночі, вони випадково зустріли з пакетами продуктів потерпілого ОСОБА_11 , якого запам`ятали як «продюсер» і на якого також вирішили напасти з метою заволодіння його майном. З цією метою вони разом з Нечай підійшли до ОСОБА_11 , після чого відразу спільно нанісши по одному удару в область голови збили його з ніг, після чого продовжили наносити удари ОСОБА_11 в різні частини тіла, висунувши вимогу потерпілому передати їм телефон та гаманець. У подальшому, вони самі забрали майно у ОСОБА_11 , а саме, мобільний телефоном із сім-картками; портмоне з грошима та інше. Заволодівши майном потерпілого вони разом з місця злочину втекли. Він передав телефон потерпілого ОСОБА_24 .
У подальшому, маючи намір продовжити розпивати спиртні напої, придбані на викрадені кошти, вони, свідок, ОСОБА_6 та інші їх друзі зайшли до гіпермаркету «Велика Кишеня», розташованого по пр. Л.Курбаса, 6-Г в м. Києві. ОСОБА_6 висловився про намір викрасти пляшку горілки, на пропозицію відмовитися від цієї ідеї не реагував. Перебуваючи у відділі спиртних напоїв гіпермаркету ОСОБА_6 все ж таки викрав пляшку горілки, у зв`язку з чим у нього розпочався конфлікт з охороною гіпермаркету, галас від якого було чутно через декілька відділів. Прибувши на місце конфлікту, він, свідок, намагався всіх заспокоїти і пропонував розійтися, віддячивши охоронця. Охоронець, до якого приєднався його товариш, не йшов на поступки і вирішив їх затримати, ОСОБА_6 кинувся на охоронця. Він, свідок, намагався їх розборонити, потім намагався вдарити охоронця, але отримав удар у відповідь та впав на торгові ряди, після чого вони вирішили втекти, але були затримані і з часом передані патрульній поліції. Як також уточнив свідок, ОСОБА_6 дійсно постійно носив із собою ніж і неодноразово його демонстрував, однак думки про те, що ОСОБА_6 почне його використовувати під час конфлікту в гіпермаркету «Велика кишеня» та погрожувати ним не було, такі дії з боку ОСОБА_6 були несподівані. Побачивши ніж в руках ОСОБА_6 , він свідок припинив свої хуліганські дії і намагався втекти, проте був затриманий. Всі вказані події свідок ОСОБА_16 оцінив як дурість через бажання похизуватися перед дівчатами, характеру виявлених ушкоджень на тілі всіх потерпілих та результатів їх медичного дослідження свідок не оспорював, перелік викраденого за вказаних вище обставин майна у потерпілих та його вартість ним також не оспорювалася.
- показами допитаної в судовому засіданні у присутності законного представника матері свідка ОСОБА_25 ( ОСОБА_22 ), яка будучи обізнаною із своїм правом відмовитися свідчити проти себе, показала, що перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим. З ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та іншими друзями (всього було близько п`яти осіб) протягом вечора, приблизно з 22 год. одинадцять місяців по тому, тобто на початку квітня 2018 року, вживали разом спиртні напої, зустрівшись біля кінотеатру «Лейпціг». Пізно вночі, в районі зупинки громадського транспорту, хлопці напали та пограбували як вона пам`ятає «продюсера». При цьому, ОСОБА_16 перший вдарив потерпілого, останній впав. Далі біля потерпілого були ОСОБА_16 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 . Коли водій таксі, яке проїжджало поруч, намагався припинити напад, на нього кричав ОСОБА_6 , щоб він їхав. Вона за цими подіями спостерігала з відстані 5 метрів і не чула вимог нападників до потерпілого, не бачила і того, щоб потерпілий передавав хлопцям свої речі. Чим конкретно завершилися ці події не пам`ятає через стан алкогольного сп`яніння. У подальшому вони підійшли до супермаркету «Велика кишеня», до приміщення якого зайшли ОСОБА_16 і ОСОБА_6 , вона з подругою та ОСОБА_15 залишилася на вході. Через деякий час побачила, що ОСОБА_16 і ОСОБА_6 затримали працівники охорони магазину, потім приїхала поліція, їх всіх доставили до відділку поліції. Як також уточнила свідок у відділі поліції вона добровільно видала телефон потерпілого «продюсера», який їй передав хтось з хлопців. Потерпілий «продюсер» був одягнутий у темний одяг та темне взуття. Перед нападом на «продюсера» за декілька хвилин ОСОБА_16 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 з`ясовували стосунки з невідомим молодим чоловіком недалеко від парку «Інтернаціональний» в районі кінотеатру «Лейпциг», вона була далеко від цих подій, голосів не чула, ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 під час цих подій вже були достатньо п`яні і це мало зовні ознаки.
- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , який будучи обізнаним із своїм правом відмовитися свідчити проти себе, ідентифікував себе як названа у вироку Особа № 1, повідомив, що за вказані дії з його участю (епізод щодо потерпілого ОСОБА_9 ) був засуджений судом, вирок якого набув законної сили.
- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який будучи обізнаним із своїм правом відмовитися свідчити проти себе, ідентифікував себе як названа у вироку Особа № 2, повідомив, що за вказані дії з його участю (епізоди щодо потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_10 ) був засуджений судом, вирок якого набув законної сили.

Крім того, епізод хуліганства стосовно потерпілого ОСОБА_9 доведений сукупністю зібраних, перевірених та належно оцінених судом першої інстанції доказів, а саме:

- показами в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_9 начальника охорони супермаркету «Континент», розташованого в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10, який показав, що під час виконання своїх службових обов`язків 03 квітня 2018 року, приблизно о 17 год. його попросили вийти в торговий зал, де молоді хлопці у присутності покупців нецензурно лаються на охоронця та продавця, яка зробила їм зауваження за спробу приховати при собі ковбасну нарізку, що власне і стало приводом для конфлікту. В залі він побачив ОСОБА_6 та ще двох хлопців, одного з яких звали ОСОБА_17 , якого неодноразово ловив на дрібних крадіжках з магазину, а третій міг бути схожим на ОСОБА_16 . Він просив молодих людей припинити галас і вийти з приміщення магазину, на що ті погодились, проте продовжували вести себе агресивно. На виході з магазину одразу ж після розсувних дверей, як він згадує, ОСОБА_6 ударив його в обличчя, а ОСОБА_17 - одночасно наніс удар в область виска, після ударів він, потерпілий, впав і втратив свідомість. Хулігани втекли. Відразу викликали наряд поліції. На наступний день у відділку поліції він побачив затриманого ОСОБА_6 , на якого вказав поліцейським як на нападника. У подальшому пройшов медичне обстеження у зв`язку з побиттям.
- заяві потерпілого ОСОБА_26 про злочин від 04 квітня 2018 року, де зазначено, що 03.04.2018 року невідомі особи нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_9 в супермаркеті «Континент», розташованого по вул. Якуба Коласа, 10 в м. Києві (т. 2 а. 27);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04 квітня 2018 року, де зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_9 за участі понятих впізнав ОСОБА_6 як одну з двох осіб, яка за вказаних вище обставин нанесла йому тілесні ушкодження (т. 1 а. 113-116);
- протоколом огляду місця події від 10 травня 2018 року, де зафіксовано, що з службового приміщення охорони супермаркету «Континент», розташованого в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10, вилучено диск з відеозаписом подій з 17 год. 03 квітня 2018 року, які відбувалися в торговому залі цього магазину (т. 1 а. 104-106);
- протоколом огляду відеозапису від 10 травня 2018 року та додатками до нього у виді фототаблиць, даними переглянутих судом за допомогою спеціальних записаних на диску програвачів відеозаписів подій, які відбувалися 03 квітня 2018 року в торговому залі супермаркету «Континент» в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10 , на останніх безперервно окремими сюжетами та з різних ракурсів зафіксовано о 17 год. у проміжку часу з 06 по 10 хв. (т. 1 а. 107-112):
а) як в бік виходу з торгівельного залу йдуть дві особи (перша з світлим капюшоном на сірій курточці, а друга із однотонним капюшоном на синій курточці, під якою проглядається зелена кофта, за рисами обличчя схожа на ОСОБА_6 ), за ними відразу йде охоронець (темний формений одяг), а за охоронцем виходить з магазину третя особа у темно синій курточці із світлими смугами за рисами обличчя ОСОБА_16 (камера № 63);
б) з торгового залу супермаркету з центрального входу виходять на вулицю ці самі дві особи (перша з світлим капюшоном на сірій курточці, а друга із однотонним капюшоном на синій курточці), за ними виходить той самий охоронець, на виході з магазину за дверима особа у синій курточці різко наближається до охоронця, а інша, в сірій курточці ударом руки в голову охоронця збиває його з ніг (02 хв. 35 сек. запису), останній падає і лежить нерухомо на землі, дій особи в синій курточці не видно через перешкоди, після цього виходить з магазину третя особа у темно синій курточці із світлими смугами (камера № 24);
в) ці ж обставини побиття охоронця зафіксовані і з іншого ракурсу (з правого боку вулиці, якщо дивитися на центральний вхід вказаного супермаркету), зокрема з центрального входу супермаркету на вулицю виходять ті ж дві особи (перша у сірій курточці обличчям до камери, а друга у синій курточці з однотонним капюшоном спиною до камери), за ними виходить охоронець, особа, яка стоїть спиною (у синій курточці з однотонним капюшоном), наближається до охоронця, а інша (у сірій курточці ) одним ударом руки в голову збиває останнього з ніг (камера № 12 02 хв. 00 сек. запису, з протилежного боку камера № 14 01 хв. 08 сек. запису), особа, яка стоїть спиною наносить один удар правою ногою по тулубу лежачого охоронця (камера № 12 02 хв. 01 сек. запису, з протилежного боку камера № 14 01 хв. 09 сек. запису), відразу після цього виходить з магазину третя особа у смугастій темно синій курточці;
г) обставини конфлікту з охороною та продавцем даного супермаркету з боку вказаних двох осіб (перша з світлим капюшоном на сірій курточці, а друга із однотонним капюшоном на синій курточці), який за декілька хвилин передував побиттю охоронця, зафіксовані на запису з камери № 7;
- показами потерпілого ОСОБА_9 , який під час дослідження вказаних відеоматеріалів вказав, що на цих відео зафіксовані повідомлені ним події, що мали місце в торговому залі супермаркету «Континент» в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10, та на виході з нього, ідентифікував себе як зображеного у формі охоронця, а у двох особах, що рухалися попереду, припустив, що першим є ОСОБА_6 - із світлим капюшоном на сірій курточці, а другим - Назар із однотонним капюшоном на синій курточці.
- показами свідка ОСОБА_16 , який підтвердив в цілому показання потерпілого ОСОБА_9 , ідентифікував себе як третю особу у смугастій на спині курточці, проте вважав, що ОСОБА_6 виходив з магазину за охоронцем та був одягнутий із однотонним капюшоном на синій курточці, з під якої проглядалася зелена спортивна кофта, а другим Назар ОСОБА_18 із світлим капюшоном на сірій курточці, який вийшов з магазину першим. ОСОБА_16 повністю підтвердив достовірність дослідженого судом відеозапису подій за його участю, не зважаючи на епізодичність та багаторакурсність самого запису.
- висновками судово-медичних експертиз № 106 від 05 квітня 2018 року та № 765/е від 21 травня 2018 року, які узгоджуються між собою, згідно яких у ОСОБА_9 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден в лівій вилицевій ділянці та на верхній губі справа, які могли утворитися 03 квітня 2018 року (т. 1 а. 118-121; т. 2 а. 29-30).
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що перебування потерпілого ОСОБА_9 на час конфлікту у формі охоронця супермаркету, що було очевидним для всіх його учасників, його зафіксовані на відеокамеру дії, спрямовані на припинення правопорушення, та хуліганський напад на нього саме у зв`язку з цим, активні дії при цьому з боку ОСОБА_6 , робить вочевидь надуманим припущення захисту про можливий побутовий характер цього конфлікту та непричетність до нього обвинуваченого ОСОБА_6 .
Судом взято до уваги і узгоджені між собою показання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 про причини самого конфлікту реалізація ОСОБА_6 свого наміру вчинити крадіжку чужого майна, що також вказує на надуманість позиції захисту про виключно побутовий характер конфлікту.
На думку суду, вказані відомості у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на достовірність показань потерпілого ОСОБА_9 , натомість з приводу кількості нанесених йому ударів по голові (один чи два), участі в цьому ОСОБА_6 та ідентифікації ним учасників хуліганських дій за одягом виникли сумніви, які за результатами судового розгляду виявилися обґрунтованими.
Так, на вказаних відеозаписах зафіксовано лише один удар по голові потерпілого, який наніс хлопець у сірій курточці, якого потерпілий помилково ідентифікував як ОСОБА_6 . Цей висновок ґрунтується на показаннях ОСОБА_16 та ОСОБА_6 , які в цій частині узгоджуються між собою та даних дослідженого судом відеозапису. Сукупністю досліджених судом доказів за іншими епізодами, які теж поставлені у провину ОСОБА_6 , також встановлено, що на момент затримання останній мав з верхнього одягу синю курточку, а під нею зелену кофту. Ці відомості встановлені під час дослідження фототаблиць зображення ОСОБА_6 , які містять досліджені судом протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року (т. 2 а. 15-17), від 12 травня 2018 року (т. 2 а. 74-76), відеозаписи, які розміщені на диску та були предметом огляду, результати якого зафіксовані у протоколі від 28 травня 2018 року (т. 2 а. 73), під час дослідження якого обвинувачений ОСОБА_6 ідентифікував себе саме у цьому верхньому одязі і результати дослідження яких ОСОБА_6 не оспорювалися.
За таких обставин, суд критично як помилкові оцінив показання потерпілого ОСОБА_9 про те, що було два удари по його голові, один з яких йому нібито наніс ОСОБА_6 , оскільки такий удар був одиничним і з боку іншої особи (із світлим капюшоном на сірій курточці). Ці висновки суду вказують на обґрунтованість меж висунутого обвинувачення ОСОБА_6 , натомість позиція потерпілого за даним епізодом свого безспірного підтвердження не знайшла.
Щодо застосування фізичного насильства стосовно потерпілого ОСОБА_9 з боку обвинуваченого ОСОБА_6 , то показання останнього в цій частині виявилися також суперечливими. Так, на початку судового розгляду ОСОБА_6 заявив, що насильства до останнього не застосовував, а під час допиту визнав, що, підтримуючи дії ОСОБА_18 , не сильно пнув ногою вже лежачого ОСОБА_9 , після чого вони втекли.
За таких обставин, суд критично як недостовірні оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він насильства до потерпілого ОСОБА_9 не застосовував, хуліганських дій не вчиняв і ні кого не ображав, оскільки ці показання ОСОБА_6 спростовані наведеними вище об`єктивними даними, зафіксованими на носіях дослідженого відео з камер спостереження, протоколах пред`явлення особи для впізнання від 04 квітня 2018 року, огляду місця події та відеозапису від 10 травня 2018 року, а також узгодженими в деталях з цим відеозаписом показаннями свідка ОСОБА_16 , які суд за таких умов також визнає достовірними.
Суд першої інстанції визнав доведеним за результатами судового розгляду за даним епізодом те, що 03 квітня 2018 року, близько 17 год., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні супермаркету «Континент», розташованого по вул. Якуба Коласа, 10 в м. Києві, в групі з іншою особою (Особа № 1) вчинив хуліганські дії, а саме, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилась у спільному застосуванні до потерпілого ОСОБА_9 фізичного насильства, що стало наслідком, зокрема, завдання останньому легких тілесних ушкоджень.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків, поклавши в основу вироку по даному епізоду проведений аналіз відеозаписів з місця події, аналізом показів свідків та потерпілого, показання обвинуваченого ОСОБА_6 , в яких він визнав факт застосування насильства зі свого боку на підтримку дій ОСОБА_18 та висновок судово-медичних експертиз № 765/е від 21 травня 2018 року.
Посилання захисника обвинуваченого на те, що подія хуліганства та спосіб його вчинення є недоведеним, кваліфікація дій ОСОБА_6 є неправильною, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовується дослідженими судом доказами.
Крім того, по епізоду розбою стосовно потерпілого ОСОБА_10 вина ОСОБА_6 доведена сукупністю зібраних, перевірених та належно оцінених судом першої інстанції доказів, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_10 ,який в суді першої інстанції показав, що 03 квітня 2018 року близько 22 год. 30 хв. повертаючись до дому з вул. Гната Юри, йшов уздовж вул. Леся Курбаса. Після пішохідного містка, недалеко від парку «Інтернаціональний» та кінотеатру «Лейпциг», побачив компанію молодих людей (дівчина та хлопці, всього близько п`яти осіб). Не придавши значення цій компанії потерпілий пройшов повз неї, на голові були навушники, однак відійшовши метрів на 20 відчув, що хтось накинувся на нього ззаду і почав його тримати руками, в цей час хтось інший наніс близько 4-5 ударів в обличчя. Попереду нього стояв молодик - з одягу в нього було щось зверху зелене із дерев`яною битою в руці, хто саме, вказати не може. Він, потерпілий, втратив рівновагу, нахилився і став питати нападників «Що сталось?», у відповідь ОСОБА_16 в темно синій курточці сказав: «Телефон не потрібний, потрібні гроші». Під таким тиском він вимушено сам віддав нападникам гаманець, в якому було 600 грн., кредитні картки та інші особисті речі. Після цього нападники втекли, а він пішов до дому. До поліції звернувся приблизно за годину.
На місці нападу було погане освітлення, але можливість розгледіти обличчя нападників та запам`ятати їх була. Напад здійснювали три особи, перший нападник стояв перед ним, потерпілим, з дерев`яною битою мав зелену спортивну курточку, вважає, що це був ОСОБА_6 , фізичного контакту з ним не було, а інші два хлопця, серед яких був один в червоній курточці ОСОБА_27 , а другий ОСОБА_16 тримали його та наносили удари, гаманець з грошима він передав ОСОБА_16 , при цьому в разі непокори вимогам нападників реальну небезпеку відчував для себе від особи з битою. Весь напад тримав не більше двох хвилин, удари наносилися в область голови, як наслідок були розбита губа та переламаний ніс, опору не чинив.
- заявою потерпілого ОСОБА_10 про злочин від 04 квітня 2018 року, де зазначено, що 03.04.2018 року близько 22 год. 30 хв. біля кінотеатру «Лейпциг» невідомі особи з застосуванням фізичної сили відібрали в нього його гаманець (т. 2 а.с. 14).
- протоколом пред`явлення фотознімків особи для впізнання, з урахуванням наданих до них пояснень потерпілого ОСОБА_10 , де останній впізнав саме ОСОБА_6 та ОСОБА_16 як осіб, які за вказаних вище обставин здійснили напад на нього та заволоділи його майном (т.2 а.с. 15-16).
- висновком судово-медичної експертизи №764/е від 21 травня 2018 року, де зазначено, що ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми носа у вигляді перелому кісток носа, синців навколо обох очей, на скатах носа; двох синців на лівій щоці з переходом в проекцію нижньої щелепи і в ділянку носо-губної складки, на верхній губі справа з переходом в проекцію нижньої щелепи; двох саден в надбрівній ділянці зліва, на слизовій оболонці нижньої губи по центру, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і було спричинено 03 квітня 2014 року(т. 2 а. 21-26).
Враховуючи ці дані, суд визнав достовірними показання потерпілого ОСОБА_10 про роль ОСОБА_6 та інших осіб у спільному здійсненні розбійного нападу, оскільки вони узгоджуються з іншими наведеними доказами, показаннями, свідка ОСОБА_25 , а відтак критично оцінив показання обвинуваченого про його непричетність до протиправного відкритого заволодіння майном потерпілого шляхом насильницького нападу, а також первинні показання свідка ОСОБА_16 про те, що він розпочав розбійний напад самостійно, оскільки ці свої показання останній у подальшому спростував, повністю підтвердивши показання потерпілого.
За таких обставин, суд визнав доведеним за результатами судового розгляду за даним епізодом те, що 03 квітня 2018 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (Особи №№ 2 та 3), із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинив напад на гр-на ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном та заволодів ним, завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 700 грн. та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду, що висловлені захистом сумніви у цій версії події спростовані фактами, встановленими на підставі наведених допустимих, досліджених і оцінених судом доказів та зазначив, що ця версія, щодо визнання ОСОБА_6 винуватим за пред`явленим обвинуваченням, є єдино можливою версією, яка і може пояснити сукупність встановлених судом фактів (груповий насильницький напад на потерпілого, демонстрація при цьому ОСОБА_6 у безпосередній близькості до потерпілого, як це сприймав останній, бити як знаряддя можливого насильства в разі непокори вимогам нападників, протиправне заволодіння коштами потерпілого та їх спільне використання, як про це засвідчив ОСОБА_16 ), а тому посилання захисника обвинуваченого щодо недоведеності вини ОСОБА_6 по цьому епізоду є необґрунтованими.
Крім того, по епізоду розбою стосовно потерпілого ОСОБА_11 вина ОСОБА_6 доведена сукупністю зібраних, перевірених та належно оцінених судом першої інстанції доказів, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_11 , який в суді першої інстанції показав, що з 03 на 04 квітня 2018 року повертаючись пізно до дому, в районі зупинки на зустріч йому йшла компанія на підпитку з чотирьох осіб ( ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ще один худорлявий хлопець у червоній спортивній курточці та одна дівчина). Коли вони зрівнялися, один з цієї компанії, точно сказати не може хто, несподівано кинувся на нього битися, його підтримав інший. Нападники вдвох вибили з його, потерпілого, рук пакет. Не розуміючи, що трапилось, він втратив рівновагу та впав на землю. Вказана компанія його продовжила бити ногами, розмов особливих не було, хтось крикнув «вали його, де гроші», під час побиття його хтось прижав до землі, а інший хтось витягнув його, потерпілого, гаманець з коштами (101 долар США, близько повтори тисячі гривень) та банківськими картами, флешка, телефон. Нападники намагались дізнатись пароль від телефону. Він повідомив неправильний пароль для того, щоб телефон заблокувався. Після кожного неправильного пароля, йому наносили удари. Після цього під`їхав автомобіль, нападники розбіглися.
Під час нападу він був у свідомості і все чітко пам`ятає, однак, оскільки був вимушений закривати обличчя від ударів, не може описати дії нападників кожного окремо, проте ОСОБА_6 , ОСОБА_16 він чітко запам`ятав у цій групі осіб, які його били. Після нападу потерпілий пішов додому, звідки викликав поліцію та швидку медичну допомогу. Освітлення на місці злочину було добре, через деякий час йому повернули всі його речі, які були виявлені при нападниках.
- заявою потерпілого ОСОБА_11 про злочин від 04 квітня 2018 року, де зазначено, що 04.04.2018 року близько 01 год. за адресою м. Київ неподалік вулиці Гната Юри в сторону «Колібріса» троє раніше невідомих хлопців і дівчина побили ОСОБА_11 та викрали його телефон «Ксіомі», банківські картки та гаманець з коштами (т. 1 а. 200);
- протоколом огляду місця події від 04 квітня 2018 року з додатками у виді фототаблиць, де зафіксовано, що на ділянки місцевості поблизу зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 6 у присутності потерпілого були виявлені розірваний пакет із продуктами харчування та засобами гігієни, а також декілька невеликих плям бурого кольору, схожих на кров. Під час дослідження даного протоколу потерпілий уточнив, що вказаний розірваний пакет із продуктами харчування та засобами гігієни належав йому і був пошкоджений нападниками, плямами бурого кольору є його кров (т. 1 а. 202-208);
- протоколом огляду місця події від 04 квітня 2018 року з додатками у виді фототаблиць, заявою про видачу речей, згідно яких ОСОБА_24 добровільно у присутності понятих та педагога видала мобільний телефон «Хiаоmi Redmi Pro 3s», який їй під час бійки з невідомими чоловіком вночі 04 квітня 2018 року передав її знайомий ОСОБА_28 ( ОСОБА_16 ), не пояснюючи своїх дій (т. 1 а. 209-214);
- протоколом огляду місця події від 04 квітня 2018 року з додатками у виді фототаблиць, заявою про видачу речей, протоколом їх огляду згідно яких, ОСОБА_16 добровільно у присутності понятих видав чужі речі (портмоне «Gguхilan», 101 долар США (купюрами номіналом по 50 та 1 долар), грошові кошти в сумі 1 693 грн. 15 коп., флешка, пластикові картки, спортивна картка, окремі з яких індивідуалізовані із зазначенням даних про їх власника « ОСОБА_29 » інші особисті речі), які йому під час бійки з невідомими чоловіком вночі 04 квітня 2018 року передав його знайомий на ім`я « ОСОБА_30 » ( ОСОБА_6 ) (т. 1 а. 215-230);
- показами потерпілого ОСОБА_11 , який під час дослідження всіх вказаних протоколів огляду пояснив, що передані ОСОБА_31 та ОСОБА_16 телефон «Хiаоmi Redmi Pro 3s», портмоне, грошові кошти, валюта, флешка, пластикові картки, спортивна картка тощо належать йому і були в нього викрадені під час нападу, а згодом повернуті, що підтверджується розпискою (т. 2 а. 5);
- висновком судово-медичної експертизи №763/е від 21 травня 2018 року, де зазначено, що ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на верхній губі зліва з переходом на червону кайму та слизову оболонку; гематоми верхньої губи, правої параорбітальної ділянки, правої щоки, лобної ділянки; трьох саден в лобній ділянці справа, на тильній поверхні лівої кисті в проекції проксимальмальної третини 2-ї п`ясної кістки, на передній поверхні лівого колінного суглобу, які, відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і були спричинені 04 квітня 2018 року (т. 1 а. 238-243);
- висновком судово-імунологічної експертизи № 190 від 30 травня 2018 року, згідно якого на темно синій курточці із вставками блакитного та білого кольорів, а також на парі кросівок, які належать ОСОБА_16 , виявлена кров людини, групова належність якої співпадає як між собою, так і з кров`ю людини, яку містили змиви з місця події за епізодом ОСОБА_11 і мають по системі АВО антигени В і Н (т. 1 а. 244-249).
Суд визнав достовірними показання потерпілого ОСОБА_11 про спільну роль ОСОБА_6 та ОСОБА_16 у розбійному нападі, оскільки вони узгоджуються з усіма іншими доказами, в тому числі показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_25 , а відтак критично оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_6 про нібито свою непричетність до цього злочину.
За таких обставин, судом визнано доведеним за результатами судового розгляду за даним епізодом те, що 04 квітня 2018 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 за попередньою змовою з Особою № 3, знаходячись біля будинку по вулиці Г.Юри, 6 в м. Києві, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особами, які раніше вчинили розбій, вчинили розбійний напад на гр-на ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном та заволоділи ним, завдавши останньому майнову шкоду на суму 9 071 грн. 47 коп. та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Порушень норм КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення в частині доведеності вини ОСОБА_6 за цим епізодом, колегією суддів не встановлено.
Посилання захисника обвинуваченого, що у вироку цей епізод побудований лише на припущеннях не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються фактами, встановленими судом першої інстанції на підставі наведених допустимих досліджених і оцінених судом доказів, про що вірно зазначено у вироку.

Крім того, епізод хуліганства стосовно потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтверджується зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_12 в судовому засіданні першої інстанції, який показав, що в ночі 04 квітня 2018 року чергував в кімнаті відео нагляду у супермаркеті «Велика кишеня», розташованому за адресою пр-т Леся Курбаса, 6г. Камерами спостереження було зафіксовано, як до магазину зайшла шумна компанія з чотирьох осіб, двоє з яких, а саме обвинувачені, які були явно нетверезі, відразу пішли до відділу спиртних напоїв, тому до них відразу пішов охоронець ОСОБА_32 , під час з`ясування обставин стався конфлікт. За результатами доповіді старшому зміни про ці події був задіяний наряд охоронної фірми, на інцидент вийшов напарник ОСОБА_13 , а за ним вийшов з кімнати спостереження і він, потерпілий, оскільки конфлікт припинити не вдалося. ОСОБА_16 кидався на охоронців, а ОСОБА_6 почав демонстративно розмахувати предметом, схожим на розкладний ніж, його дії для охоронців сприймалися однозначно як загрозливі, тому було прийнято рішення затримати хуліганів, яких вдалося силоміць покласти на землю, затримати і дочекатися приїзду поліції. Всі ці події тривали до 5 хвилин, на них збіглося багато працівників гіпермаркету, були і відвідувачі. Під час затримання в торговому залі ОСОБА_6 вдалося викинути предмет, схожий на ніж, яким він погрожував охоронцям. Як також уточнив потерпілий, від удару з боку ОСОБА_6 по правій руці в процесі бійки він, потерпілий, зазнав пошкодження руки була виявлена тріщина, під час досудового розслідування він впізнавав ОСОБА_6 по фотокартках у присутності понятих.
- заявою потерпілого ОСОБА_12 про злочин від 12 травня 2018 року, де зазначено, що 04.04.2018 року близько 03 год. 30 хв. на пр-т Леся Курбаса, 6г, невідомий з хуліганських спонукань спричинив тілесні ушкодження (т. 2 а. 64);
- показами в суді першої інстанції свідка ОСОБА_33 менеджера з безпеки супермаркету «Велика Кишеня», розташованого за адресою пр-т Леся Курбаса, 6г, який показав, що на наступний день після подій із затриманням хуліганів в приміщенні магазину він перевірив камери відео спостереження. На підставі переглянутих відеоматеріалів було прийнято рішення написати заяву до поліції про злочин. До поліції також були надані оригінали відео з камер спостереження та відео з бодікамер охоронців. Під час самого нападу його на роботі не було, очевидцем подій він не був, про їх обставини дізнався тільки через камери відео спостереження. Також, як йому відомо, до поліції зверталися заступник начальника охорони та інспектори. Як також уточнив свідок, він особисто оглядав запис з камер відео спостереження, на записі чітко бачив обличчя ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , яких не можливо сплутати з іншими особами. В цілому на відео зафіксовано, як три особи зайшли до магазину і взяли напрям до відділу з спиртними напоями, взяли спиртні напої та спробували зняти антикрадійну бирку, в цей час до них підійшов охоронець, після цього почалась бійка з охороною магазина. На виході з магазину двох молодиків затримали, а саме ОСОБА_16 та ОСОБА_6 , також було знайдено ніж, яким розмахував останній, проте доля ножа йому не відома;
- заявою свідка ОСОБА_33 про злочин від 04 квітня 2018 року, в якій зазначено, що 04.04.2018 року близько 1 год. за адресою м. Київ проспект Леся Курбаса, 6г, в приміщені супермаркету велика ОСОБА_34 двоє невідомих з хуліганських спонукань розбили пляшку віскі та вчинили бійку з охоронцями при цьому один з них кидався з ножем до охоронців (т. 2 а. 63);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання, згідно яких свідок ОСОБА_35 впізнав ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , першого відповідно як особу, яка вчиняла хуліганство із застосуванням насильства та погрожувала ножем, розмахуючи ним перед обличчям, а другого як особу, яка також вчиняла хуліганські дії, викрикувала образи та відтягувала ОСОБА_6 (т. 2 а. 78-85);
- протоколами затримання на місці подій ОСОБА_6 та ОСОБА_16 04 квітня 2018 року о 01 год. 15 хв. (т. 2 а. 86-89);
- протоколом огляду місця події від 28 травня 2018 року, згідно якого з службового приміщення супермаркету «Велика кишеня», розташованого в м. Києві по пр-кту Лесі Курбаса, 6г, вилучено диск з відеозаписом подій в ніч з 03 на 04 квітня 2018 року, які відбувалися в торговому залі цього магазину (т. 2 а;
- протоколом огляду відеозапису від 28 травня 2018 року з додатками у виді фототаблиць, на яких зафіксовані події в ніч з 03 на 04 квітня 2018 року, які відбувалися в торговому залі супермаркету «Велика кишеня», розташованого в м. Києві по пр-кту Лесі Курбаса, 6г, (т. 2 а. 68-72), зокрема, на останніх зафіксовано як 04 квітня 2018 року на початку 01 год. ночі до вказаного супермаркету зайшли три особи, перша - у смугастій на спині курточці (фото № № 1, 3 та 4 т. 2 а. 70-71), друга - у однотонній синій курточці, зелена кофта під нею (фото № № 2 та 3 т. 2 а. 70-71);
- показами свідка ОСОБА_16 під час дослідження в суді першої інстанції вказаних фотоматеріалів , який ідентифікував себе як першу особу, що зайшла до супермаркету у смугастій на спині курточці (фото № № 1, 3 та 4 т. 2 а. 70-71), а ОСОБА_6 ідентифікував себе як другу особу у однотонній синій курточці, зелена кофта під нею (фото № № 2 та 3 т. 2 а. 70-71);
- показами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_33 під час дослідження в суді першої інстанції вказаних фотоматеріалів , які вказали, що саме в приміщенні даного магазину були вчинені хуліганські дії з боку ОСОБА_16 та ОСОБА_6 ;
- даними зафіксованими на відеозаписах, які розміщені на диску та були предметом огляду, результати якого зафіксовані у протоколі від 28 травня 2018 року, з урахуванням показань обох обвинувачених, які ідентифікували себе за одягом як учасників цих подій, на останніх безперервно окремими сюжетами та з різних ракурсів зафіксовано як 04 квітня 2018 року о 01 год. у проміжку часу з 08 по 12 хв. (т. 2 а. 73):
а) в приміщенні торгового залу вказаного супермаркету заходять першим ОСОБА_16 (09 сек. запису, зображення кольорове, ідентифікований самим обвинуваченим за фото, ідентифікується за чітким зображенням обличчя, одягнутий у смугасту темно синю курточку), другим заходить в торговий зал ОСОБА_6 (12 сек. запису, зображення кольорове, ідентифікований самим обвинуваченим за фото, ідентифікується за чітким зображенням обличчя, одягнутий в однотонну синю курточку з капюшоном, під нею зелена кофта) і третім заходить особа в червоній курточці зовні схожа на свідка ОСОБА_15 (запис «16 (04-04-18 01'08'50)», камера № 16);
б) в приміщенні торгового залу відділу алкогольних напоїв того ж супермаркету проходить охоронець (починаючи з 05 сек. запису), в цей відділ заходить ОСОБА_16 , а ОСОБА_6 з ОСОБА_15 проходять далі (починаючи з 29 сек. запису), ОСОБА_16 у тому ж відділі блокує зафіксованого вище охоронця від ОСОБА_6 , який перебуває поруч і позаду ОСОБА_16 (починаючи з 01 хв. 04 сек. запису), у тому ж відділі зафіксовано ОСОБА_6 з предметом схожим на ніж у правій руці (візуалізуєтсья лезо), поруч лівіше ОСОБА_16 внаслідок невдалого намагання ударити іншого охоронця падає спиною на торгові полиці, від чого падає і розбивається пляшка напою (починаючи з 01 хв. 21 сек., 01 хв. 30 та 36 сек. запису) (запис «11 (04-04-18 01'09'10)», камера № 11);
в) аналогічні обставини використання ОСОБА_6 предмета схожого на ніж у правій руці зафіксовані з іншого ракурсу з камери охоронця, при цьому ОСОБА_6 , весь час перебуваючи за спиною ОСОБА_16 з лівої кишені своєї куртки достає ніж і перекладає його в праву руку (чітко візуалізується лезо 03 сек. запису) та тримаючи в руці із-за спини ОСОБА_16 небезпечно зближується з охоронця, на це криком реагує жінка охоронець «ніж», попереджуючи свого напарника про загрозу для його життя та здоров`я, оцінюючи її як реальну (06 сек. запису), ОСОБА_16 же, будучи спиною до ОСОБА_6 , намагається заспокоїти охоронців і припинити подальшу ескалацію конфлікту (запис «VID40F_0001_1»);
г) біля центрального виходу відбувається затримання охоронцями супермаркету ОСОБА_16 (ближче до джерела зйомки) і ОСОБА_6 (далі від джерела зйомки), при цьому на 41 сек. запису зафіксовано рух правої руки ОСОБА_6 , якою він скидає певний предмет від себе, цей предмет рикошетить від складених корзинок, потім від охоронної рамки і залишається лежати біля неї, його відразу з підлоги підіймає працівник магазину і відносить в бік, на 48-49 сек. запису візуалізується блиск від леза цього предмету, яке виступає за межі зігнутих в кулак пальців правої руки працівниці магазину, поруч в торговому залі наявні сліди боротьби (розкидані по підлозі товари), на 01 хв. 37 сек. запису до приміщення магазину повертається ОСОБА_15 з дівчиною, на 11 хв. 49 сек. з`являються озброєні працівники державної служби охорони, позначений на моніторі астрономічний час 01 год. 22 хв. 54 сек. (запис «16 (04-04-18 01'11'03)», камера № 16);
ґ) аналогічні обставини затримання ОСОБА_6 зафіксовані з іншого ракурсу з камери охоронця, при цьому після того, як охоронці звертають увагу на ніж в руці затриманого ОСОБА_6 , якого поклали та заблокували на підлозі (01 хв. 10 сек. запису), ОСОБА_6 правою рукою скидає чітко візуалізований ніж від себе, який рикошетить від складених корзинок, потім від охоронної рамки і залишається лежати біля неї (запис, починаючи з 01 хв. 12 сек.) (запис «VID40F_0001_1», «VID40F_0001_2» та «VID49F» відповідно).
Обвинувачений ОСОБА_6 даних, зафіксованих на відео, не оспорював, чітко ідентифікував себе, до того ж уточнив, що запам`ятав маленьку камеру на одязі охоронця, який його затримував, однак також наполягав і на тому, що в його руках під час зафіксованих подій була проста металева запальничка, яку він невдало взяв в руки.
Свідок ОСОБА_16 , під час дослідження відеозапису, підтвердив достовірність останнього та уточнив, що в руках ОСОБА_6 дійсно був зафіксований ніж, який той носив із собою постійно і неодноразово демонстрував, подальша доля цього ножа йому не відома, оскільки він лежав обличчям до підлоги, будучи затриманим.
Судом першої інстанції визнано доведеним за результатами судового розгляду за даним епізодом те, що 04 квітня 2018 року о 01 год. у проміжку часу з 08 по 12 хв., ОСОБА_6 в групі з в групі з особою № 3, знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Велика Кишеня», розташованого по пр. Л.Курбаса, 6-Г в м. Києві, вчинив хуліганські дії відносно гр-н ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а саме, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилась в заподіянні потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, а також поєднуючи свої дії із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Посилання захисника обвинуваченого на неправильну кваліфікацію, а саме на те, що суд кваліфікувавши дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296 КК України через застосування предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, даного предмету не дослідив, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Суд у вироку зазначив, що відсутність даних про вилучення під час затримання в ОСОБА_6 предмету, схожого на ніж, не спростовує факту його існування, який зафіксовано на документальних доказах відеофіксації цих подій та підтверджений показаннями свідка ОСОБА_16 , який підтвердив, що в руках ОСОБА_6 дійсно був ніж.
Доводи апелянта, що судом не доведено нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . ОСОБА_12 через відсутність висновку судово-медичної експертизи про наявність та ступінь таких ушкоджень, апеляційний суд також не приймає до уваги, оскільки факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому підтверджується доказами дослідженими у суді першої інстанції, зокрема доказами зафіксованими на відео з камер відеоспостереження та аудіо фіксації подій, показами потерпілого та свідків.
Посилання захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі, що ОСОБА_16 не може поєднувати статус обвинуваченого та свідка в одному кримінальному провадженні, а тому цей доказ слід визнати неналежним доказом по справі, колегія суддів вважає необґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи, 26 червня 2018 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 та ч.ч. 2 та 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 187 та ч. 4 ст. 296 КК України (т.1 а.с. 4-22).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року призначено судовий розгляд зазначеного обвинувального акту (т.1 а.с. 81-82).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року матеріали кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 4 ст. 296 КК України виділено в окреме провадження (т.2 а.с. 196).
Під час судового розгляду ОСОБА_16 мав статус обвинуваченого, після виділення матеріалів справи в окреме провадження, ОСОБА_16 в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 став мати статус свідка, а тому судом першої інстанції вірно зазначено у вироку його статус як свідка.
Твердження захисника обвинуваченого, що суд безпідставно зазначив, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння спростовується дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме показами свідків та потерпілих, які підтвердили вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.
На думку колегії, суд першої інстанції, внаслідок повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів з яким апеляційний суд погоджується, а тому апеляційна скарга захисника обвинуваченого щодо ухвалення виправдувального вироку через недоведеність ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Як вбачається з вироку суду, суд першої інстанції визнав ОСОБА_6 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та виправдав його за цим епізодом.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що 03 квітня 2018 року, приблизно о 19 год. 50 хв., за попередньою змовою з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження і одна з яких ідентифікована судом під час судового розгляду як Особа № 2, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав чуже майно у неповнолітнього ОСОБА_14 , яке належить брату останнього ОСОБА_36 , завдавши йому майнову шкоду.
Суд першої інстанції постановляючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_6 за даним епізодом зазначив, що допитаний у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, посилаючись на те, що до пограбування цього потерпілого він не причетний. ОСОБА_14 03 квітня 2018 року, приблизно о 19 год. 50 хв., штовхнув його плечем, проходячи поруч біля будинку по пр. Палладіна, 7-А, у зв`язку з чим між ними виник словесний конфлікт та бійка, під час якої вони обидва впали на землю. Коли він, ОСОБА_6 , піднявшись струшував бруд з одягу, його друзі ОСОБА_15 та «Сява» з власної ініціативи почали бити ОСОБА_14 , після чого всі розійшлися. Про те, що в потерпілого під час цих подій викрали телефон, він дізнався лише під час слідства.
Допитаний в суді першої інстанції у присутності законного представника матері ОСОБА_37 неповнолітній потерпілий ОСОБА_14 показав, що у вечорі 03 квітня 2018 року повертаючись з коледжу зайшов до магазину «Новус» купити води. Коли вийшов з магазину і продовжив рух до дому, побачив групу молодих людей, що сиділа на паркані навпроти магазину поблизу АДРЕСА_2 . Проходячи повз цю групу, приблизно о 19 год. 50 хв. ОСОБА_6 , тримаючи в одній з рук біту, зачепив його плечем, після чого взяв рукою за шию і погрозив словами «Я тебе зараз вб`ю». Він, потерпілий, намагався звільнитись, але інша особа потягнула його за капюшон на землю. Коли він впав на землю, його почали бити дві особи ногами, після цього відразу втекли. Піднявшись він виявив відсутність в себе телефону марки «Айфон 6». Хто саме витягнув з його кишені телефон він не бачив. На даний час телефон повернутий.
Допитаний в суді першої інстанції як свідок за даним епізодом ОСОБА_16 показав, що на масиві Академмістечка, в районі супермаркета «Новус», поруч з їх компанією проходив хлопчина ОСОБА_14 , який випадково перечепився плечем з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останній почав проявляти агресію до вказаного хлопчини, яка переросла у бійку, не зважаючи на те, що ОСОБА_14 відразу вибачився. ОСОБА_6 з ОСОБА_14 разом впали, з кишені ОСОБА_14 випав телефон. Побачивши це, до ОСОБА_6 приєднався їх знайомий на прізвисько « ОСОБА_20 », який також почав бити ногами ОСОБА_14 і забрав телефон останнього, після чого всі вони втекли. Як уточнив свідок ОСОБА_16 , ніякої домовленості на побиття вказаного потерпілого в них взагалі не було, інцидент стався випадково.
Дослідивши зібрані докази, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані докази у своїй сукупності не доводять того, що ОСОБА_6 попередньо змовившись з іншими особами на грабіж ОСОБА_14 , а встановлені в суді обставини заволодіння телефоном потерпілого, який під час бійки випав з карману і його забрав один із учасників бійки не доводять того, що ОСОБА_6 взяв участь у відкритому протиправному заволодінні майном потерпілого.
З даним висновком суду першої інстанції, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 17 КПК України, яка передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи та виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, рівність перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, апеляційний суд погоджується.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційних скарг прокурора та захисника обвинуваченого необхідно відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника, залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4