Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/265/2019 Справа №641/5915/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю сторін кримінального провадження:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженої ОСОБА_5 про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 підтримала подану заяву та просила застосувати щодо неї умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до вимог ст. 81 КК України, оскільки вона відбула встановлену законом частину покарання, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, а тому є підстави для умовно-дострокового звільнення.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення заяви засудженої, пояснивши, що питання про застосування умовно-дострокового звільнення щодо засудженої ОСОБА_5 , 17 липня 2019 року розглядалося на комісії і було прийнято рішення відмовити засудженій в застосуванні умовно-дострокового звільнення. Засуджена характеризується посередньо, вину у вчиненому визнає частково, працює, має заохочення, має дисциплінарні стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Просив в задоволенні заяви засудженої відмовити, оскільки вважає, що остання своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, а тому відсутні підстави для її умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного:

За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї Постанови № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" зазначив, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого: даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 засуджена вироком Конотопським міськрайонним судом Сумської області від 10 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. Строк покарання обчислюється з 10 листопада 2013 року.

13 квітня 2016 року до ОСОБА_5 була застосована ст. 72 КК України та в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку за один день позбавлення волі два дня попереднього ув`язнення, тобто період з 10 лютого 2014 року по 10 червня 2014 року включно.

Початок відбуття строку покарання засудженій рахується з 10 листопада 2013 року, кінець строку покарання 10 липня 2021 року, отже на час розгляду справи засуджена відбула більше 3/4 призначеного строку покарання, пільга відкрилась 10 липня 2019 року.

Як вбачається з витягу з протоколу № 18 від 17 липня 2019 року, засідання комісії ДУ «Качанівська ВК № 54» по поданню засуджених до умовно-дострокового звільнення, комісія відмовила в поданні до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 , як такої, що не довела своє виправлення.

Відповідно до витягу протоколу № 36 засідання дисциплінарної комісії державної установи ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» від 03.10.2019, ОСОБА_5 лише стає на шлях виправлення.

Згідно з витягу протоколу дисциплінарної комісії № 29 від 23.08.2019, ОСОБА_5 скасовані заходи заохочення у вигляді подяки від 26.09.2018 та 03.06.2019.

В судовому засіданні встановлено, що засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» з 20 червня 2019 року, до цього часу знаходилась у ДУ «Уманська виправна колонія № 129».

Після прибуття ОСОБА_5 до ДУ «Качанівська виправна колонія № 54», вона працевлаштована та на наданий час працює черговою відділення.

За час відбування покарання до ОСОБА_5 застосовувались заходи заохочення, а саме у вигляді подяки.

За час відбування покарання до ОСОБА_5 застосовувались заходи стягнення, а саме у вигляді догани та попередження, які погашені у встановленому законом порядку.

В матеріалах справи міститься характеристика на засуджену ОСОБА_5 з ДУ «Качанівська ВК № 54», яка порушень режиму не допускала та характеризується посередньо, не конфліктна, дотримається правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, з метою отримання поблажливості. Вину у скоєному злочині визнала, має позов на суму 784, 00 грн.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Засуджена ОСОБА_5 працевлаштована, до праці ставиться задовільно, характеризується посередньо, дотримається правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, з метою отримання поблажливості, має заохочення. До ОСОБА_6 застосовувались заходи стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, пов`язаний з завданням смерті іншій людині, свою вину у вчиненому у судовому засіданні визнала, однак згідно вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2014, свою вину визнавала частково, та маючи позов про відшкодування шкоди, не вчинила добровільних дій, спрямованих на таке відшкодування, що, за думкою суду, свідчить про відсутність щирого каяття у вчиненому. Крім того, відсутність заохочень за час відбування покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» свідчить, що засуджена не весь період перебування у місцях позбавлення волі доводила своє виправлення.

Таким чином, враховуючи, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_5 , оскільки остання на даний час не довела сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) діб з часу її проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя- ОСОБА_1