Номер провадження: 11-сс/813/1350/19
Номер справи місцевого суду: 520/5084/18 1-кс/520/9305/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2019 року в кримінальному провадженні № 0000405 від 26.04.2018 року,-

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №0000405 від 26.04.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Ананьївського району Одеської області, українця, з вищою освітою, працюючого державним реєстратором КП «Юридичний департамент реєстрації», одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.365-2 КК України.
Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000405 від 26.04.2018 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.365-2 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , будучи державним реєстратором Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації», відповідно до наказу № 32 від 23.05.2017 ОСОБА_8 24.05.2017 переведено з посади директора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» на посаду державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» та на підставі наказу від 05.10.2018 № 228 звільнено з підприємства за згодою сторін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;
- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;
5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;
6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;
7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);
8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;
9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав рішення приймає Державний реєстратор самостійно.
Відповідно до положень ст.ст. 37, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, здійснюється шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
Так, державний реєстратор Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_8 04.10.2017 о 17 год. 44 хв., перебуваючи у приміщенні № 303 за адресою м. Одеса, пр. Гагаріна, 12а, отримавши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень складену від імені представника ПАТ «УКРСОЦБАНК» ОСОБА_9 02.10.2017 о 17 год. 59 хв. за № 24453061, а також довідку КП «БТІ ОМР» від 28.03.2017 № 483215.72.12, технічний паспорт складений КП «БТІ ОМР» від 28.03.2017, декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану 19.09.2011 ДАБК в Одеській області за № ОД 2, а також рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2014 у справі № 916/2909/14, діючи у порушення ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», достовірно знаючи, що дозвільні документи у сфері містобудування видані ТОВ «Французький бульвар - Еліт» та вказаним вище судовим рішенням не визнавалось право власності на об`єкт незавершеного будівництва, а отже за відсутності договору про задоволення вимог іпотекодержателя, акту про реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів, судового рішення про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, тобто за відсутності вичерпних правових підстав передбачених ст.ст. 37-41 Закону України «Про іпотеку», за відсутності правових підстав не санкціоновано змінив інформацію в автоматизованій системі Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, виконавши запис за № 37407015 про оформлення права власності на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» (код ЄДРОПОУ 00039019) на курортно-рекреаційний комплекс площею 793,7 кв.м., будівельною готовністю 15%, чим діючи за попередньою змовою з службовими особами банківської установи та іншими невстановленими на цей час спільниками, позбавив ТОВ «Французький бульвар - Еліт» майнових прав на вказане нерухоме майно.
Діючи у вказаний спосіб державний реєстратор ОСОБА_8 не санкціоновано змінив інформацію в автоматизованій системі, шляхом внесення недостовірних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність правових підстав та прав у банківської установи.
Враховуючи викладене, ОСОБА_8 , підозрюється у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, тобто несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, особою, що має право доступу до неї.
Крім того, державний реєстратор ОСОБА_8 , знаючи, що між ТОВ «Французький бульвар Еліт» та АКБ СЦ «УКРСОЦБАНК» 23.05.2007 укладено іпотечний договір та у подальшому за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Французький бульвар - Еліт» Господарським судом Одеської області прийнято рішення від 15.09.2014 у справі № 916/2909/14 про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23.05.2007 земельну ділянку, загальною площею 0, 5291 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу Свято Успенського чоловічого монастиря), кадастровий номер земельної ділянки :35:002:0009, цільове призначення: для будівництва курортно рекреаційного комплексу (2-3 поверхи), яка належить ТОВ «Французький бульвар - Еліт» на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку № 915253, виданого 18.09.2006, зареєстрованого 18.09.2006 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди № 37, а також на майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершене та що стане власністю Іпотекодавця в майбутньому, а саме: курортно рекреаційний комплекс сімейного типу, що будується за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район Свято Успенського чоловічого монастиря), здійснив відкриття розділу та прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 37407015) на об`єкт незавершеного будівництва, не зважаючи, що на підставі п. 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2014 у справі № 916/2909/14, крім звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 1 резолютивної частини) передбачено визнання права власності, утім лише на земельну ділянку, право власності на яку 09.07.2015 зареєстровано за ПАТ «УКРСОЦБАНК» державним реєстратором Одеського міського управління юстиції ОСОБА_10 .
Разом з цим, відповідно до положень ст.ст. 37, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, здійснюється шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації; спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).
У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
За вказаних обставин, державний реєстратор Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_8 04.10.2017 о 17 год. 44 хв., перебуваючи у приміщенні № 303 за адресою м. Одеса, пр. Гагаріна, 12а, отримавши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень складену від імені представника ПАТ «УКРСОЦБАНК» ОСОБА_9 02.10.2017 о 17 год. 59 хв. за № 24453061, а також довідку КП «БТІ ОМР» від 28.03.2017 № 483215.72.12, технічний паспорт складений КП «БТІ ОМР» від 28.03.2017, декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану 19.09.2011 ДАБК в Одеській області за № ОД 2, а також рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2014 у справі № 916/2909/14, зловживаючи службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди, діючи в інтересах ПАТ «УКРСОЦБАНК», а саме у порушення ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», достовірно знаючи, що дозвільні документи у сфері містобудування видані ТОВ «Французький бульвар - Еліт» та вказаним вище судовим рішенням не визнавалось право власності на об`єкт незавершеного будівництва, а отже за відсутності договору про задоволення вимог іпотекодержателя, акту про реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів, судового рішення про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, тобто за відсутності вичерпних правових підстав передбачених ст.ст. 37-41 Закону України «Про іпотеку», вчинив протиправну реєстраційну дію, виконавши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 37407015 про оформлення права власності на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» (код ЄДРОПОУ 00039019) на курортно-рекреаційний комплекс площею 793,7 кв.м., будівельною готовністю 15%, чим діючи за попередньою змовою з службовими особами банківської установи та іншими невстановленими на цей час спільниками, позбавив ТОВ «Французький бульвар - Еліт» майнових прав на вказане нерухоме майно, чим спричинив тяжкі наслідки.
Відповідно до висновку Одеського НДКЦ МВС України ринкова вартість об`єктів нерухомого майна земельних поліпшень у вигляді незавершених будівництвом будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, на земельної ділянці площею 0,5291 га (кадастровий № :35:002:0009), відведеній для будівництва курортно-рекреаційного комплексу, станом на 26.10.2017 становить 14 130 863, 00 грн.
26.04.2018 року відомості про вчинені кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405.
16.07.2019 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України.
25.07.2019 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор зазначає, що слідчий суддя, при постановленні ухвали не взяв до уваги те, що ОСОБА_8 буде мати можливість переховуватись від досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та підозрюваного, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати; апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри, дані про особу підозрюваного та відсутність доведеності прокурором недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні, та на законних підставах прийшов до висновку про достатність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, які обумовлюють застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, має постійне місце роботи та проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
В суді апеляційної інстанції прокурор також не надав доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, не забезпечує виконання останнім процесуальних обов`язків, оскільки підозрюваний самостійно прибув у судове засідання апеляційного суду. Також, апеляційний суд приймає до уваги повідомлення прокурора, що з моменту обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у прокурора відсутні відомості щодо вчинення підозрюваним спроб ухилитись від органу досудового розслідування або вжиття спроб перешкоджати слідству будь-яким іншим чином.

Під час апеляційного розгляду будь-яких порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею у відповідності до вимог закону, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2019 року, якою в кримінальному провадженні №0000405 від 26.04.2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4