Справа № 487/1709/18
Провадження № 1-кп/487/466/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 року.

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000960 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Феодосія Автономна Республіка Крим, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12.08.2010 року Дніпропетровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 187, 353, 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 24.11.2014 року Райковською ВК Житомирської області №73 на не відбутий термін 1 рік 2 місяця 19 днів;
-26.03.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбутий строк за вироком від 12.08.2014 року та остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-22.05.2015 року Дніпропетровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч.4 ст 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
-10.05.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців.20.02.2018 року звільнений з Казанковської ВК №93 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 1 місяць 6 днів,
у вчиненні злочинів , передбачених ч. 2 ст. 186 , ч. 2 ст. 125 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4
зі сторонни захисту обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:
13.03.2018 року близько 13:00 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні готелю «Колос», який розташований за адресою: м. Миколаїв вул.. Рюміна, 21, побачив раніше не знайомого ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_6 , що знаходився у спеціально відведеному місця для куріння у приміщенні вказаного готелю, при цьому останній в своїх руках тримав мобільний телефон марки «Asus».В цей час, ОСОБА_3 , у присутності ОСОБА_6 , відкрито, всупереч волі останнього, забрав з його рук вказаний мобільний телефон вартістю 10378 грн. Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи відкрите викрадене майно при собі, маючи реальну можливість розпорядитися цим майном, направився до свого готельного номеру №337, тим самим своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 10378 грн. Крім того, 13.03.2018 року близько 13:10 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, потерпілий ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні готелю «Колос», який розташований за адресою: м. Миколаїв вул. Рюміна, 21, намагаючись повернути відкрите викрадене у нього майно, а саме: мобільний телефон марки «Asus», направився слідом та наздогнав ОСОБА_3 на вході до номера № НОМЕР_1 .В подальшому ОСОБА_3 , зайшов до свого готельного номеру № НОМЕР_1 , слідом за ним зайшов потерпілий ОСОБА_6 . Перебуваючи у кімнаті готелю, потерпілий побачив, що ОСОБА_3 , поклав мобільний телефон марки «Asus» до кишені своєї куртки та взявши рюкзак з речами направився до виходу з номеру.
В цей час, потерпілий ОСОБА_6 , намагався забрати викрадений мобільний телефон, що йому належить, а саме схопив ОСОБА_3 за куртку, не даючи можливості останньому покинути готельний номер №337.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , утримуючи відкрито викрадене майно при собі, отримавши реальну можливість розпорядитися цим майном на власний розсуд, з метою уникнення затримання, останній схопив потерпілого ОСОБА_6 лівою рукою за шию та після спроби потерпілого звільнитись, наніс йому два удари лівою рукою в область обличчя, що в подальшому призвело до короткочасного розладу здоров`я потерпілого. Після вказаних ударів, потерпілий ОСОБА_6 втратив рівновагу, а ОСОБА_3 , утримуючи відкрито викрадене майно при собі, побіг по сходам з третього поверху, у напрямку до виходу з готелю, з метою у подальшому залишити місце вчинення злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, та визнає винуватим ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, та визнає винуватим ОСОБА_8 у спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.
Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ст. 186 ч.2 і ст. 125 ч. 2 КК України спочатку визнавав частково, зазначивши, що він дійсно 13.03.2018 року перебував у готелі «Колос» в м. Миколаєві, де познайомився з потерпілим, не заперечує факт нанесення удару потерпілому та заволодіння мобільним телефоном потерпілого, проте спосіб заволодіння майном не визнавав, оскільки заволодів телефоном шляхом обману, з початку телефон йому добровільно передав сам потерпілий, а не шляхом відкритого заволодіння чужим майном, тому вважає, що його дії слід кваліфікувати як шахрайство, а не грабіж. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю та суду показав, що користуючись тим, що потерпілий є іноземцем, і не володіє державною та російською мовою, та не розуміючи його протиправних дій, він взяв з рук потерпілого мобільний телефон та почав від нього (потерпілого) відходити. В цей час на мобільний телефон потерпілого стали надходити телефонні дзвінки, і потерпілий почав просити віддати йому мобільний телефон, кричав йому англійською мовою,але він швидко зайшов до свого номеру , а потерпілий зайшов за ним, все ще прохаючи повернути мобільний телефон.Коли ОСОБА_8 поклав мобільний телефон до кишені своєх куртки, та взявши свій рюкзак почав виходити з номеру та готелю, потерпілий намагався забрати свій мобільний телефон, схопивши ОСОБА_8 за куртку, не даючи йому йти далі. Але тоді він, ( ОСОБА_9 ) схопив потепілого рукою за шию та після спроби потерпілого звільнитись наніс йому 3 удари рукою в область обличчя. Після чого потерпілимй впав на підлогу, а він почав швидко тікати з готелю, але був затриманий.В скоєному він щиро розкаявся.
Згідно показів потерпілого ОСОБА_6 , наданих ним під час досудового розслідування слідчому судді Заводського районного суду м. Миколаєва у судовому засіданні 20.03.2018 року, він проживав у готелі «Колос» в м. Миколаєві. Він знаходився в спеціальному приміщенні готелю для куріння, коли туди зайшов обвинувачений та попросив у нього сигарету, він передав йому сигарету, а сам в цей час розмовляв по телефону. Обвинувачений почав щось йому говорити російською мовою, але він його не розумів. Потім він захотів, щоб обвинувачений написав йому в телефоні , що він хоче та переклав через Інтернет перекладача. Після чого, обвинувачений узяв його телефон у руки, він подумав, що він просто цікавиться моделлю телефону. В цей йому зателефонували на його телефон, тому він попросив обвинуваченого повернути йому телефон, просив десь секунд 10, але обвинувачений намагався сховати телефон, після чого вийшов у коридор. Він пішов за ним та почав кричати англійською мовою, що це дзвінок з фірми, що це дуже важливо, обвинувачений йому щось відповів, але він його не зрозумів. Після чого обвинувачений зайшов до себе у номер. Він також зайшов у номер обвинуваченого, продовжуючи просити його повернути телефон, а обвинувачений в цей час почав дуже швидко збирати свої речі у сумку, тоді він зрозумів, що обвинувачений буде тікати. Він встав попереду обвинуваченого, щоб той не зміг бігти та попросив працівників готелю викликати поліцію. Обвинувачений сховав телефон у свою кишеню, він намагався забрати у нього свій телефон, а обвинувачений дістав якийсь старий телефон та почав йому пропонувати взяти старий телефон замість його телефону. Під час коли він намагався забрати свій телефон, обвинувачений його сильно вдарив в обличчя, у нього з рота пішла кров, він похитнувся, але не впав, а обвинувачений побіг з номеру, у нього не було сил боротися з ним. Потім він пішов до адміністратора та почав кричати «поліція», «допоможіть». В цей час в холі готелю було два хлопця, один із яких підбіг до обвинуваченого та перекрив йому дорогу, а він пояснив хлопцям, що трапилось, а саме, що у нього викрали телефон. Обвинувачений в розмові з хлопцями почав розповідати, що він не крав телефон, намагався втекти, тоді хлопець вдарив обвинуваченого, від чого останній впав, хлопці підняли обвинуваченого та посадили у крісло. Обвинувачений продовжував стверджувати, що він не крав телефон, але після передав викрадений телефон одному із хлопців, який його зупинив, який в свою чергу передав йому телефон. Після того як адміністратор викликала поліцію, обвинувачений через чорний вихід втік з готелю, хлопці погналися за ним, потім приїхала поліція, працівники поліції також побігли за обвинуваченим та затримали його, де саме він не бачив.
Покази потерпілого ОСОБА_6 суд вважає належним та допустимим доказом відповідно до вимог ст.ст. 85-86 КПК України.
Стороною обвинуваченню надані на підтвердження вини ОСОБА_8 наступні письмові докази:
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.03.2018 року, прийнятої від ОСОБА_7 , відповідно до якої 13.03.2018 року близько 13.00 год. невідома особа, знаходячись в приміщенні готелю "Колос" за адресою: м.Миколаїв вул. Рюміна 21, з застосуванням фізичного насилля, яке є небезпечним для життя відкрито заволоділа мобільним телефоном марки Asus, чим спричинила матеріальну шкоду на суму 400 доларів. Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.03.2018 року, підписаний особисто потерпілим ОСОБА_7 , зміст заяви йому було роз`яснено і зрозуміло,а викладені в заяві обставини були потерпілим підтверджені під час його допиту слідчим суддею 20.03.2018 року. Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.03.2018 року, прийнятої від ОСОБА_7 , відповідно до якої 13.03.2018 року близько 13.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні готелю "Колос" за адресою: м.Миколаїв вул. Рюміна 21, спричинив тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно витягу з кримінального провадження №0000960 від 13.03.2018 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК за заявою ОСОБА_10 , згідно якої 13.03.2018 року близько 13:00 годин невідома особа, знаходячись в приміщенні готелю «Колос» по вул. Рюміна, 21 в м. Миколаєві, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Asus», який належить ОСОБА_11 , чим спричинила матеріальну шкоду в розмірі 400 доларів США. Також внесення даних до кримінального провадження №0000960 за правою кваліфікацією ч.2 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_11 від 23.03.2018 року, згідно якої 23.03.2018 року до Заводського ВП надійшла заява ОСОБА_11 щодо вжиття заходів до ОСОБА_3 , який 13.03.2018 року близько 13:00 годин, знаходячись в приміщенні готелю «Колос» по вул. Рюміна, 21 в м. Миколаєві, спричинив йому тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.03.2018 року, відповідно до якого 13.03.2018 року в період часу з 19.15 год. по 19.30 год. в присутності понятих проводився огляд приміщення готелю "Колос", який розташований за адресою: м. Миколаїв вул. Рюміна 21. Готель "Колос" є трьох поверховою будовою. Вхід до даного приміщення здійснюється через металопластикові двері зі склом. Приміщення знаходиться на сходинках. Входячи до готелю, навпроти вхідних дверей розміщено віконце де знаходиться приймальня. Ліворуч від вхідних дверей розміщено кресло біля якого розташовані прозорі двері, які ведуть до вбиральні. Двері на момент огляду знаходилися у закритому стані. Праворуч від вхідних дверей розміщено кресло біля якого розташовані прозорі двері, які на момент огляду знаходились у закритому стані. Правіше розташовані сходинки які ведуть до другого поверху приміщення готелю. Під час огляду місця події нічого не виявлено та вилучено не було. Приміщення не пошкодженні;
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених на фотознімках осіб для впізнання, впізнав хлопця на фотознімку №3, який 13.03.2018 року в готелі "Колос" заволодів його мобільним телефоном, впізнав за зовнішніми рисами обличчя: продовгувате обличчя, великій ніс, під очима набряки;
Відповідно до заяви ОСОБА_12 від 13.03.2018 року він добровільно видав слідчому його мобільний телефон марки Asus, чорного кольору для проведення огляду;
протоколом огляду предмету від 13.03.2018 року, згідно якого 13.03.2018 року в період часу з 19.30 год. по 20.00 год. проводився огляд мобільного телефону марки Asus.
Відповідно до висновку експерта №346 від 14.03.2018 року, у ОСОБА_7 1972 р.н. мають місце тілесні пошкодження у вигляді ран в ділянках верхньої та нижньої губи, садна в області третього пальця правої кисті. Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж двох ударних дій тупим твердим предметом, яким могли бути руки, ноги та інші, з давністю утворення біля однієї доби до часу огляду. По ступеню тяжкості тілесні пошкодження у вигляді ран в ділянках верхньої та нижньої губи відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; тілесні пошкодження у вигляді садна в область третього пальця правої кисті відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. Взаєморозташування потерпілого та нападника під час нанесення тілесних ушкоджень могло змінюватись. Утворення наявних у Чокбілген Месут тілесних ушкоджень при падінні тіла на площину з висоти власного зросту виключено;
Відповідно до постанови про уточнення анкетних даних від 14.03.2017 року, відповідно до якої правильними вважати анкетні дані ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 як ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При оцінці вищезазначених доказів суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».
Доводи сторони захисту про те,що ОСОБА_8 заволодів телефоном шляхом обману, а саме,що телефон обвинуваченому добровільно передав сам потерпілий, а не шляхом відкритого заволодіння чужим майном, а тому вважає, що його дії слід кваліфікувати як шахрайство, а не грабіж, спростовуються зібраним та дослідженим в судовому засіданні належними, допустимими і достовірними доказами.
Крім того, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 роу "Про судову практику справ про злочини проти власності" Відповідно до статті 190 КК ( 2341-14) шахрайство-цезаволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.
Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або
приховування певних обставин) чи зловживання довірою
(недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві
застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого
впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або
права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна
передача потерпілим майна чи права на нього.
Слід мати на увазі, що коли потерпіла особа через вік,
фізичні чи психічні вади або інші обставини не могла правильно
оцінювати і розуміти зміст, характер і значення своїх дій або
керувати ними, передачу нею майна чи права на нього не можна
вважати добровільною.
Якщо особа заволодіває чужим майном, свідомо скориставшись
чужою помилкою, виникненню якої вона не сприяла, та за відсутності
змови з особою, яка ввела потерпілого в оману, вчинене не може
розглядатись як шахрайство.
Якщо обман або зловживання довірою були лише способом
отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося
таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід
кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій. А оскільки в судовому засіданні встановлено, і підтверджено самим обвинуваченим, що останній, розуміючи та користуючись тим, що потерпілий є іноземцем, не володіє і не розуміє державну та російську мову та не розуміє протиправність його дій, взяв сам з рук потерпілого мобільний телефон, тим самим отримавши у такий спосіб доступ до майна потерпілого, відкрито вилучив його, а потерпілий у свою чергу , не розуміючи мову звернення до нього ОСОБА_3 не міг сприймати його дії як злочинні.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжких злочинів (ст. 186 ч. 2 КК України) та невеликої тяжкості (ст. 125 ч.2 КК України).
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ,які передбачені ст.66 КПК України суд враховує повне визнання вини та те,що обвинувачений щиро розкаявся. Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ст.67 КПК України судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує особу обвинуваченого, а саме, те , що раніше він неодноразово судимий, вчинив злочин маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, в період умовно-дострокового звільнення, на обліку в у лікаря-психіатра та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі, з врахуванням ступені тяжкості вчинених злочинів, конкретних обставин їх вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу та із застосування положення ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покарання менш суворого.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2016 року за ст. 186, ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення та звільнений 20.02.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 6 днів, слід остаточно призначити ОСОБА_3 покарання із застосування правил ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання.
У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено потерпілим, процесуальні витрати, визначені положенням ст. 118 КПК України відсутні.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 і ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 186 КК України- 4 роки позбавлення волі;
за ч.2 ст. 125 КК України - 1 рік обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити у вигляді тримання під вартою.
Речові докази мобільний телефон марки «Asus», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в розпорядженні останнього;
СД диск з записом допиту потерпілого ОСОБА_6 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання з 13.03.2018 року.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок негайно вручити ОСОБА_8 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1