ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/794/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 640/8613/19 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
заявника - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2019 щодо накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001782 від 18.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, -

в с т а н о в и л а:

25.04.2019 ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням в порядку статті 171 КПК України, в якому просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки вважала, що неприйняття заходів по забезпеченню у кримінальному проваджені зробить неможливим захист її прав та її родини.
Доводи клопотання обґрунтовані тими обставинами, що у провадженні Київського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальна справа № 0001782 за статтею 356 КК України від 18.04.2019.
22.04.2019 заявник подала клопотання на ім`я слідчого ОСОБА_8 про долучення до матеріалів даної кримінальної справи позовної заяви у відношенні посадових та фізичних осіб, які незаконно заволоділи її квартирою.
У провадженні Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області у слідчого ОСОБА_9 знаходиться кримінальна справа № 000339 за частиною 1 статті 190 КК України від 06.02.2019, в якому вона є потерпілою.
Внаслідок бездіяльності співробітників поліції Основ`янського ВП 18.04.2019 упродовж незаконних дій відносно неї та її доньки чотирма невідомими були скоєні злочини за статтями 162, 190 та 356 КК України.
Квартира ОСОБА_6 АДРЕСА_1 була незаконно захоплена невідомим та під загрозою фізичної розправи вона вимушена була разом із своєю донькою залишити своє житло.
19.04.2019 після проведення допиту її як потерпілої слідчий повідомила, що 09.04.0218 квартира АДРЕСА_1 була перереєстрована на юридичну особу ТОВ «Кей-Колект».
В результаті злочинних дій заявнику була спричинена матеріальна шкода в розмірі 1 430 000 грн та моральна шкода в розмірі 800 000 грн.
В ході досудового розслідування 22.04.2019 нею був заявлений позов на суму 2 230 000 грн.
Станом на 25.04.2019 вона зареєстрована у спірній квартирі, в якій проживала з 1969 року з моменту вселення та прописки в цю квартиру. Також, донька ОСОБА_6 ОСОБА_10 проживала та зареєстрована по сьогоднішній день у даній квартирі. Зазначену квартиру отримував її батько ОСОБА_11 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2019 у задоволенні клопотання ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001782 від 18.04.2019 про арешт майна відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2019, постановити нову ухвалу, якою задовольнити її клопотання від 25.04.2019 з метою забезпечення її цивільного позову від 22.04.2019.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано, що у дійсності вона зверталася з клопотанням до слідчого ОСОБА_12 про долучення до справи її позовної заяви від 22.04.2019 відповідно до вимог статті 171 КПК України.
Суд не врахував, що станом на 19.04.2019 Основ`янським ВП ГУНП в Харківській області та Київським ВП ГУНП в Харківській області проводяться розслідування за трьома кримінальними справами.
Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про накладення арешту, слідчий суддя дійшов висновку про те, що заявник не набула прав цивільного позивача, оскільки не зверталась до органу досудового розслідування з цивільним позовом.
З такими висновками слідчого судді суд апеляційної інстанції у повному обсязі погодитись не може, виходячи з наступного.
У відповідності до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001782 від 18.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.
Крім цього, у провадженні Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області перебуває матеріали кримінального провадження № 000339 за ознаками частини 1 статті 190 КК України від 06.02.2019, у якому заявник ОСОБА_6 є потерпілою.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, чинним КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Крім того, слід зазначити, що арешт на майно може бути накладено з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області встановлено, що предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001782 є самовільне здійснення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється громадянином або юридичною особою, які завдали значної шкоди, тобто порядок виселення з квартири, утримання речей, меблі, що належить потерпілій і знаходились в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 09.04.2019 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору відступлення прав вимоги від 13.02.2012 на підставі договору іпотеки від 03.12.2012 та договору факторингу від 13.02.2012, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект».
Попереднім власником зазначеної квартири була ОСОБА_13 , яка придбала цю квартиру за договором купівлі-продажу від 03.12.2007, укладеному між нею та переднім власником ОСОБА_6 .
Підстави набуття права власності від ОСОБА_6 , щодо можливого заволодіння квартирою шахрайським шляхом розглядається слідчим Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000339 за частиною 1 статті 190 КК України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що питання щодо накладення арешту на вищевказану квартиру повинно вирішуватися в рамках кримінального провадження №0000339 за частиною 1 статті 190 КК України, яке знаходиться на розгляді в Основ`янському ВП ГУНП в Харківській області.
При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо її права на подання позовної заяви в рамках кримінального провадження заслуговують на увагу.
Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що 22.04.2019 ОСОБА_6 зверталася до слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області з клопотанням про долученні позовної заяви в рамках кримінального провадження № 0001782.
Разом з цим, даних щодо прийняття та долучення до матеріалів кримінальної справи № 0001782 матеріали судового провадження не містять.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що хоча мотиви прийнятого слідчим суддею рішення не відповідають дійсним обставинам справи, проте висновок слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001782 від 18.04.2019 про арешт майна є вірним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України,
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2019 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: