ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6298/19
Провадження № 1-кс/210/3565/19

"02" листопада 2019 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , підозрюваного: ОСОБА_4 , захисника-адвоката: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001548 від 11.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українець, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз, 08.04.2019 Інгулецьким районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України до покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. 31.05.2019 поставлений на облік до Широківського РСФ ДУ «Центр пробації»,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01 листопада 2019 до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, із вказаним клопотанням звернувся старший слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , погодженим прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

Клопотання слідчий мотивує тим, що у провадженні слідчого відділення Металургійного ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001548 від 11.10.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Процесуальне керівництво даного кримінального провадження здійснює Криворізька місцева прокуратура №1.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 будучи неодноразово засудженим, в останній раз Інгулецьким районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України до покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний, корисливий злочин за наступних встановлених під час досудового розслідування фактичних обставин:

Так, ОСОБА_7 , 11.10.2019 близько о 13.00 годині, разом з неповнолітнім ОСОБА_8 перебували на пішохідній доріжці уздовж огородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 , де звернули свою увагу, що власники вищевказаного домоволодіння покинули його територію, від`їхавши на автомобілі, де через паркан заглянувши у двір впевнившись, що вказаній території домоволодіння нікого немає, в них виник злочинний умисел направлений, на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у житло, за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, ОСОБА_7 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх, таємно, умисно, повторно, всупереч інтересам власників, перелізли через паркан, та опинились на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де через двері будинку, який знаходиться на території вищезазначеного домоволодіння, проникли до нього, після чого перебуваючи в житлових кімнатах зазначеного будинку ними було виявлено та викрадено дві жіночі каблучки із золота 5830, вагою загальною вагою 10 г., пара сережок із золота 5830, загальною вагою 8 г., ланцюг із золота 5830, вагою 6 г., кулон із золота 5830, вагою 7 г., хрестик із золота 5830, вагою 3 г., печатка із золота 5830, вагою 8 г., ланцюг із золота 5830, вагою 15 г., іконка із золота 5830, вагою 5 г., дві каблучки із срібла 9250, загальною вагою 4 г., каблучка із срібла 9250, вагою 1 г., годинник механічний «Луч», з шкіряним браслетом (браслет старий), виробництва СРСР, 7 000 гривень, купюрами по 200 грн., планшетний комп`ютер ASUS Z101 New, миш комп`ютерна, гвинтівка пневматична чорного кольору ІЖ-61, 4,5 мм. номер гвинтівки № 9913716, утримуючи зазначені вище майно, неповнолітній ОСОБА_8 зайшовши до однієї з кімнат будинку був викритий у злочині ОСОБА_9 , яка в той час перебувала в будинку та чула, що відбувається в сусідніх кімнатах, побачила неповнолітнього ОСОБА_8 , де в цей час ОСОБА_7 продовжував свої злочинні дії в іншій кімнаті будинку. Незважаючи на вимогу ОСОБА_9 припинити злочинні дії й повернути викрадене майно, неповнолітній ОСОБА_8 достовірно розуміючи, що він з ОСОБА_7 , викриті своїми протиправними діями, ігноруючи вимоги останньої, продовжили свої злочинні дії, розпочаті як крадіжка із проникнення до житла, хоча вони і були виявлені свідком та з метою заволодіння майном, утримуючи викрадене при собі, голосом повідомив ОСОБА_7 , що їх злочинні дії викрито, продовжили свої умисні злочинні дії направлені на відкрите заволодіння чужим майном, після чого разом покинули місце скоєння злочину, де додатково злочинні дії було викрито сусідами, розпорядились майном яким заволоділи на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоду.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.м.т. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 08.04.2019 Інгулецьким районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України до покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. 31.05.2019 31.05.2019 поставлений на облік до Широківського РСФ ДУ «Центр пробації».

Направлено обвинувальні акти: 24.11.2014 обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 направлено до Широківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України; 29.09.2015 обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 направлено до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 289 КК України; 16.03.2017 обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 направлено до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 КК України; 12.02.2018 обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 направлено до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України; 31.01.2019 обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 направлено до Металургійного районного суду м. Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Злочинні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до житла, за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме: оглядом місця події від 11.10.2019; оглядом місця події від 13.10.2019; показаннями ОСОБА_11 від 13.10.2019; пред`явленням особи для впізнання ОСОБА_11 від 13.10.2019; оглядом місця події від 13.10.2019; показаннями ОСОБА_10 від 15.10.2019; показаннями ОСОБА_12 від 15.10.2019; оглядом місця події від 16.10.2019; показаннями ОСОБА_13 від 23.10.2019; показаннями ОСОБА_14 від 23.10.2019; показаннями ОСОБА_15 від 23.10.2019; показаннями ОСОБА_9 від 24.10.2019; показаннями ОСОБА_16 від 24.10.2019; показаннями ОСОБА_17 від 31.10.2019; впізнання особи за фотознімками з ОСОБА_17 від 31.10.2019; слідчим експериментом з ОСОБА_11 від 31.10.2019; речовими доказами: рушниця ІЖ-61, годинник механічний «луч» з шкіряним браслетом часів СРСР, кулон із золота вагою 7 г. у формі серця в середині якого фотознімок, планшетний комп`ютер AsusZ 101 New. Іншими матеріалами кримінального провадження.

В зв`язку із чим,01.11.2019 ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у відповідності вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, у вчиненні останнім вищезазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які мають місце до теперішнього часу.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, які підтверджують зазначені ризики є те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підозрюваного ОСОБА_7 , є те, що останній вчинив кримінальне правопорушення в сфері проти власності, яке згідно ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція яких передбачає виключно позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років позбавлення волі, що збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо буде відвернути, не взявши особу під варту. Раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжких злочинів та на даний час перебуває на обліку у Широківському районному секторі філії ДУ «Центр пробації», тобто підозрюваний розуміє, що знаходиться на іспитовому строку. Таким чином, усвідомлення підозрюваним ОСОБА_7 що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час застосування у відношенні нього іспитового строку та те, що в подальшому це може враховуватись при винесенні обвинувального вироку, як невідбута частина покарання, схилятиме його до уникнення від кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню та переховування від органів досудового розслідування та/або суду. В свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_7 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

Також, даний злочин був скоєний в присутності очевидців, які в подальшому допитані в якості свідків та якими було впізнано особу ОСОБА_7 , як того хто його скоїв та показаннями інших свідків. Таким чином, є достатні підстави вважати про наявність такого ризику як незаконний вплив на свідківу цьому ж кримінальному провадженні задля уникнення кримінальної відповідальності та перешкоджання проведення повного, неупередженого досудового розслідування кримінального провадження.

Щодо обставин, що підтверджують наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що ОСОБА_7 неодноразово засуджений зокрема в останній раз 08.04.2019, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи під іспитовим випробовуванням, маючи не розглянуті в судах обвинувальні акти, всупереч порушення довіри суду, діючи повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, що вказуєна те, що ОСОБА_7 вчиняє злочини незалежно від своїх обіцянок перед судом, на шлях виправлення не став, тим самим вказуючи на ознаку, що ОСОБА_7 схильний до вчинення нових злочинів та існує необхідність ізоляції його від суспільства.

В ході досудового розслідування не встановлено наявності у підозрюваного ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, не надходили ніякі заяви та клопотання, щодо ствердження таких обставин. Щодо наявності факту працевлаштування, стороною захисту не підтверджено, маючі право передбачене у ч. 3 ст. 42 КПК України. Даних про обмеження права стороні захисту в наданні таких доказів в ході досудового розслідування не встановлено.

Згідно з побутової характеристики наданої селищним головою ОСОБА_18 з місця проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , зі слів сусідів за час проживання зарекомендував себе негативно, не працює, веде аморальний спосіб життя, не приймає участі в житті селища.

Слідчий вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини в аспекті його застосування.

Відповідно до вимог ст.ст. 177-179, 183, 194, 199 КПК України та ст.5 ч.1 п «е» Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту або його продовження обирається підозрюваному, обвинуваченому, судом за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.2004, ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю, що необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ та є обґрунтованим, розумним і справедливим.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватись до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186КК України,наведені ризики та обставини, що свідчать про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину не визнав, вказав на те, що не причетний до вчинення злочину, який йому інкримінується та заперечував проти обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 також заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не причетний до вчинення даного кримінального правопорушення, що підтверджується його показами та показами свідка ОСОБА_4 , а також показами підозрюваного ОСОБА_8 , показами свідка ОСОБА_19 , яка за ознаками одягу бачила іншу особу. Тобто, повідомлення про підозру ОСОБА_4 є необґрунтованим. У зв`язку з чим, просила суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, додала, що навіть якщо суд дійде висновку про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , просила обрати відносно нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, домашній арешт, оскільки останній має постійне місце проживання та за викликами слідчого та суду з`являється самостійно, тобто від явки не ухиляється.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника (кожного окремо), дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що наразі наявні ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до oc2.nsf/link1/an_1357/ed_2012_07_05/pravo1/ НОМЕР_1 .html?pravo=1#1357" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Під час розгляду даного клопотання слідчого, ОСОБА_4 повідомив, що ніякого відношення до вчинення даного кримінального правопорушення, не має.

Слідчий суддя вважає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується обґрунтованого підозрою у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявними у провадженні доказами, а саме: оглядом місця події від 11.10.2019; оглядом місця події від 13.10.2019; показаннями ОСОБА_11 від 13.10.2019; пред`явленням особи для впізнання ОСОБА_11 від 13.10.2019; оглядом місця події від 13.10.2019; показаннями ОСОБА_10 від 15.10.2019; показаннями ОСОБА_12 від 15.10.2019; оглядом місця події від 16.10.2019; показаннями ОСОБА_13 від 23.10.2019; показаннями ОСОБА_14 від 23.10.2019; показаннями ОСОБА_15 від 23.10.2019; показаннями ОСОБА_9 від 24.10.2019; показаннями ОСОБА_16 від 24.10.2019; показаннями ОСОБА_17 від 31.10.2019; слідчим експериментом з ОСОБА_11 від 31.10.2019; речовими доказами: рушниця ІЖ-61, годинник механічний «луч» з шкіряним браслетом часів СРСР, кулон із золота вагою 7 г. у формі серця в середині якого фотознімок, планшетний комп`ютер AsusZ 101 New.

Крім того, версія підозрюваного щодо непричетності його до даного злочину, спростовується показами свідків ОСОБА_19 , яка допитана під час розгляду даного клопотання та повторно впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка перестрибувала через паркан домоволодіння, з якого було викрадено відповідні речі.

Аналізуючи дані про особу ОСОБА_20 , суд бере до уваги, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, негативно характеризується за місцем мешкання, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років, що збільшує ризик втечі. Раніше засуджений 08.04.2019 Інгулецьким районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України до покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

Таким чином, усвідомлення підозрюваним ОСОБА_7 , що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час застосування у відношенні нього іспитового строку та те, що в подальшому це може враховуватись при винесенні обвинувального вироку, як невідбута частина покарання, схилятиме його до уникнення кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню та переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Окрім того, в судовому засідання прокурор повідомив суд, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 . 08.01.2019 року за клопотанням старшого слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_21 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у межах 30 розмірів прожиткових мінімумів громадян, що складає 55 590 гривень, який був сплачений рідними ОСОБА_7 , проте зважаючи на вчинення останнім нового злочин, ОСОБА_7 необхідних висновків для себе не зробив, що підтверджує ризики вчинення нового кримінального правопорушення.

Відтак,суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, тобто не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).

Таким чином, слідчий суддя вбачає наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідка у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір застав визначається у межах - щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян.

Слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено неможливості застосування до підозрюваного у даному кримінальному правопорушенні більш м`якого запобіжного заходу, а тому існує необхідність при призначенні запобіжного заходу тримання під вартою у визначенні альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Виходячи з вищевикладеного та на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 12 годин 10 хвилин 02 листопада 2019 року до 12 години 10 хвилин 31 грудня 2019 року.

Визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 160 560 грн., які необхідно внести за наступними реквізитами: рахунок отримувача - ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача - ГУДКСУ в м. Київ, МФО 820172, № рахунку 7442.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 на строк до 31.12.2019 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали становить 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1