Провадження № 1-кп/344/890/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецева Снятинського району Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ посвідчення водія за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , не маючи відповідної підготовки для керування транспортними засобами, добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом у невстановлений під час досудового розслідування місці та обставинах придбав фіктивне посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 04 жовтня 2016 року, категорії «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», яке незаконно виготовлене на його ім`я. Після отримання вищезазначеного посвідчення і до 04 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він порушує вимогу постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_2 від 04 жовтня 2016 року, категорії «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», незаконно виготовлене на його ім`я, у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

04 жовтня 2019 року о 01год. 14хв. по вул. Сахарова, 5 в м. Івано-Франківськ працівниками УПП в Івано-Франківській області у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху зупинено автомобіль марки Ford Focus д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . При перевірці документів ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 04 жовтня 2016 року, категорії «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С» на його ім`я, підроблене, діючи умисно, використав його, пред`явивши на законну вимогу працівника поліції поліцейському взводу № 1 роти № 2 БУПП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 . Під час перевірки за Національною автоматизованою інформаційною системою ГСЦ МВС України встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 04 жовтня 2016 року у вказаній системі відсутнє. Згідно з висновком експерта № СЕ-19/109/09-225ТД/19 від 21 жовтня 2019 року надане на дослідження посвідчення водія НОМЕР_2 видане 04 жовтня 2016 року на ім`я ОСОБА_4 , за способом нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення в даному бланку посвідчення водія виконані струминним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та беззастережно, не заперечив та повністю визнав викладені в обвинувальному акті обставини використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_2 (категорії «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С»), виданого 04 жовтня 2016 року на його ім`я. Пояснив, що дане посвідчення йому запропонував виготовити незнайомий чоловік влітку 2016 року, коли він перебував в Іспанії. Сам він особисто іспит в Україні не здавав та посвідчення водія не отримував. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює; не одружений; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора та обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Речовий доказ посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 (постанова слідчого від 05.10.2019 року), знищити.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1