Справа № 202/7270/19
УХВАЛА
Іменем України

11 листопада 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на повідомлення слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про підозру у кримінальному провадженні № 0000733 від 09.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 зі скаргою на повідомлення слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про підозру у кримінальному провадженні № 0000733 від 09.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.
В обґрунтування скарги заявник вказує, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000733 від 09.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.
08.07.2019 року старший слідчий відділу СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 190 КК України, у вищевказаному кримінальному провадженні.
26.07.2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа № 202/4597/19) до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання у нічний час доби строком до 08.09.2019 року.
04.09.2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа № 202/5645/19) обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 був продовжений строком до 02.11.2019 року.
Після закінчення строку дії продовженого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , тобто після 02.11.2019 року і до теперішнього часу, органами досудового розслідування будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався у зв`язку з недоцільністю застосування запобіжного заходу.
Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 08.07.2019 року, слідчий разом з прокурором не відобразили об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що вказує на те, що стислий виклад фактичних обставин ґрунтується лише на припущеннях слідчого і прокурора, а також на викладених фактичних обставинах, які перебувають між собою у протиріччях, які спотворені і спростовуються зібраними під час досудового розслідування доказами, що призвело до помилкової кваліфікації дій як злочинних.
Орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру ОСОБА_5 08.07.2019 року чітко не вказав про беззаперечність фактів, викладених у тексті підозри, та не посилався на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри.
Органом досудового розслідування не вказано і не встановлено як до пред`явлення підозри, так і після пред`явлення підозри, якими чітко беззаперечними доказами було встановлено виникнення саме у ОСОБА_5 умислу на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, якими чітко беззаперечними доказами були встановлені фактичні обставини, які вказували на те, що саме ОСОБА_5 розробила злочинний план щодо придбання права на майно у вищезазначений спосіб; де, коли і при яких саме обставинах, у який спосіб залучила до незаконної діяльності ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , коли і яким чином довела до них свій план і що останні особи увійшли у злочинну змову з ОСОБА_5 , якими чітко беззаперечними доказами були встановлені фактичні обставини, які вказували на те, коли саме, при яких обставинах ОСОБА_5 підшукала та залучила до спільної злочинної діяльності ОСОБА_8 і надала останньому грошову винагороду у розмірі 1000 грн., а також і те, що ОСОБА_8 погодився виступити в якості власника майна, використовуючи підроблені документи, набути право власності на нерухоме майно, та які саме підроблені документи.
На переконання сторони захисту приведений вище виклад фактичних обставин в повідомленні про підозру є навмисна фальсифікація встановлених фактичних обставин справи з боку сторони обвинувачення, оскільки, як вбачається з показань свідка ОСОБА_8 , цей свідок взагалі спростовує будь-яку причетність ОСОБА_5 , не кажучи про ОСОБА_7 , до цих подій, оскільки прийняти участь у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_8 , як вказує цей свідок, змусила зовсім інша особа - ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 він ніколи не бачив, не спілкувався з будь-якого приводу, як то отримання грошей, отримання підробленого рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року, якого він від ОСОБА_5 також не отримував.
Більш того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, придбання права власності на ім`я ОСОБА_8 на нерухоме майно, тобто скоєння злочину відбулося за безпосередньою участю представника ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_10 .
Разом з тим, у пред`явленій підозрі не містяться посилання на фактичні обставини щодо державної реєстрації будь-якого речового права, зокрема права власності або користування нерухомим майном ОСОБА_11 до ОСОБА_5 або до ОСОБА_7 і яке б надавало їм, тобто або ОСОБА_5 , або ОСОБА_7 , можливість хоча б первісного або тимчасового розпорядження цим майном.
Навпаки, як було встановлено і зазначено в повідомленні про підозру слідчим разом з прокурором і доведено письмовими доказами, що ОСОБА_8 на підставі підробленого рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року, отриманого від невідомої особи, звернувся до нотаріуса і шляхом державної реєстрації на своє ім`я придбав право власності на нерухоме майно, тобто в цей момент відбулося скоєння злочину, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за безпосередньою участю представника ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_10 .
Тому викладені в повідомленні про підозру фактичні обставини після скоєння злочину під час здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ім`я ОСОБА_8 , в яких описуються на думку слідчого і прокурора події злочинних дій між ОСОБА_8 і ОСОБА_6 під час укладання цивільно-правових договорів позики і іпотеки на нерухоме майно, а також події між ОСОБА_6 і ОСОБА_12 під час укладання договорів позики і іпотеки на нерухоме майно, за наслідком вчинення останнього правочину взагалі не відбулася зміна власника нерухомого майна відносяться до цивільно-правових правочинів, при цьому витребування майна з чужого незаконного володіння у останнього власника, яким на теперішній час є ОСОБА_6 , а не ОСОБА_12 , можливе за позовом власника в порядку цивільного судочинства.
Сторона захисту вважає, що виклад об`єктивної сторони інкримінованого злочину в повідомленні про підозру ОСОБА_5 від 08.07.2019 року ґрунтується лише на припущеннях прокурора щодо доведеності вини ОСОБА_5 , які відповідно до положень ч. 2 ст. 62 Конституції України повинні тлумачитися на її користь, достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відсутні, аналізуючи зібрані прокурором матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості повідомлення про підозру, заявник вважає, що зміст таких матеріалів не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування після вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 08.07.2019 року стороною захисту заявлялось клопотання в порядку ст. 221 КПК України, яке слідчим не було розглянуте і не повідомлено сторону захисту про результати його розгляду. Після оскарження у слідчого судді бездіяльності слідчого, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2019 року (справа № 202/5645/19) було зобов`язано слідчого ОСОБА_4 розглянути клопотання сторони захисту про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Але до сьогоднішнього часу слідчий ОСОБА_4 не виконав обов`язки, покладені на нього слідчим суддею у вищезазначеній ухвалі, клопотання сторони захисту від 07.08.2019 року не розглянув, письмової відповіді стороні захисту не надав, неодноразові прохання розглянути клопотання і надати відповідь до сьогоднішнього часу ігнорує.
Окрім того, 01.11.2019 року стороною захисту на ім`я процесуального керівника в цьому кримінальному провадженні прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 було заявлене письмове клопотання в порядку ст. 220 КПК України про роз`яснення ОСОБА_5 змісту повідомлення про підозру, повідомлену 08.07.2019 року, послатися і надати копії документів, якими на думку органу досудового розслідування обґрунтовується підозра ОСОБА_5 , а також просили виконати ухвалу слідчого судді від 22.08.2019 року про розгляд клопотання сторони захисту про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Але після спливу триденного строку, передбаченого для розгляду цього клопотання, прокурором до сьогоднішнього часу вищезгадане клопотання сторони захисту від 01.11.2019 року не розглянуто і письмова відповідь за результатами його розгляду не стороні захисту не надана.
Не здійснено процесуальних дій щодо збору доказів щодо перевірки показань свідка ОСОБА_8 щодо непричетності ОСОБА_5 до інкримінованого останній кримінального правопорушення, а саме не проведений одночасний допит свідка ОСОБА_8 і підозрюваної ОСОБА_5 з метою підтвердження показань цього свідка, що він з ОСОБА_14 не знайомий і ніколи з будь-якого приводу, не кажучи з приводу обставин, які відносяться до предмету доказування цього кримінального правопорушення, не спілкувався.
З вищевикладеного вбачається, що органи досудового розслідування проводять розслідування цього кримінального провадження з обвинувальним ухилом з застосуванням штучної фальсифікації, викривлення фактичних обставин і оцінки зібраних доказів, за допомогою яких намагаються обґрунтувати повідомлену ОСОБА_5 підозру від 08.07.2019 року.
У зв`язку з викладеним, заявник просив скасувати повідомлення старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про підозру ОСОБА_5 від 08.07.2019 року, погодженого прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 , в межах кримінального провадження № 0000733 від 09.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні заявник, адвокат ОСОБА_3 , підтримав скаргу та наполягав на її задоволенні.
Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.
З`ясувавши обставини, що були підставою звернення до суду зі скаргою, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000733 від 09.06.2018 року, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000733 від 09.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.
08.07.2019 року старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділу прокуратури ОСОБА_13 вручене ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
З поданої скарги вбачається, що підставою для скасування повідомлення про підозру заявник вважає те, що підозра ґрунтується на недостатніх та недостовірних доказах.
Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено положенням ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.
Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).
Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21.04.2011 року, остаточне 21.07.2011 року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
За своїм змістом повідомлена 08.07.2019 року ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення детективами були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_5 причетна до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України.
За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_5 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_5 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст. 276-278 КПК України, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.

Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятись при розгляді обвинувального акту в суді.
На підставі викладеного, прихожу до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на повідомлення слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про підозру у кримінальному провадженні № 0000733 від 09.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1