Справа № 646/7935/17
№ провадження 1-кс/646/3834/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представників власника майна ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання ОСОБА_5 у межах матеріалів кримінального провадження №0001129 від 19.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернулася з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.10.2018 на нерухоме майно нежитлові приміщення підвалу № І, ІІІ, ІІІа, ІV в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 82,0 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що наразі в кримінальному провадженні слідство щодо вказаного майна та його не здійснюється й тому відпала потреба в застосувані арешту майна.
Представник власника майна в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив їх задовільнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на здійснення наразі досудового розслідуваня у вищевказаному кримінальному првадженні.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи слідчий суддя дійшов наступного.

В провадженні прокуратури Харківської області перебуває кримінальне провадження № 00001129 щодо злочинів передбачених ч.2 ст.364 КК України - зловживання службовим становищем, зокрема, посадовими особами Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.
09.10.2018 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова у кримінальному провадженні № 00001129 з метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на нерухоме майно - 00001129.

Вказане майно, як свідчить довідка № 177112523 в матеріалах справи належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Останній придбав його за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 26.02.2014, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу.

Власник майна в кримінальному провадженні № 00001129 не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого, матеріали справи не містять даних, що він є особою, що несе цивільну відповідальність за вищевказані злочини.
Одним із завдань кримінального провадження статтею 2 КПК України передбачено забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в т.ч. арешт майна, застосовуються, як передбачено ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арештом майна полягає, за ч. 1 ст. 170 КПК України, у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням вказаного заходу забезпечення, за ч. 2 названої статті, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Разом з тим, у кримінальному провадженні № 00001129 процесуальні дії активізовані лише після звернення ОСОБА_5 із вказаним клопотанням. Однак, вони не стосуються безпосередньо майна, на яке накладено арешт чи його власника. Крім того, враховуючи включення до слідчої групи п`ятьох слідчих та двох прокуророів у кримінальному провадженні слідчому судді не надано доказів об`єктивних обставин які б перешкоджали встановленню, зокрема, можливої причетності ОСОБА_5 до розслідуваного злочину. Слідчі дії щодо вищевказаного майна та його власника (огляд, допит в якості свідка) здійснені більш ніж рік тому у квітні 2018.
Положеннями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
При цьому у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. В даному випадку слід констатувати недотримання розумних термінів розслідування, що покладає на власника майна надмірний тягар, адже це непропорційним чином втручається в право, набуте особою, яка покладалася, в тому числі, на легітимність добросовісних дій державного органу.

В данному випадку, також, слід звернути увагу на те, що нерухоме майно саме по собі ні про які діяння будь-якої людини не свідчить, будь-яких слідів, або інших фактичних данних про вчинення злочинів не містить. Крім того, зміни даних щодо даного нерухомого майна як об`єкта права власності наразі за діючим законодавстовм підлягають внесенню до відповідних реєстрів.
Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що прокурором не обґрунтовано розумність такого тривалого строку арешту майна за встановлених обставин, а тому слідчий суддя вважає доведеним з боку власника майна, що відпала потреба в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Поза увагою в даному випадку не має залишатися те, що власнику було заборонено лише відчуження майна, що не перешкоджало його реконструкції, ремонту, інших подібних дій. Також, матеріали справи не містять доказів, що приміщення призначені для забезпечення експлуатації будинку.

Нормами абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено можливість скасування повністю чи частково арешту майна ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
За вказаних обставин клопотання власника майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_5 у межах матеріалів кримінального провадження № 0001129 від 19.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, про скасування арешту майна - задовільнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.10.2018 у кримінальному провадженні № 0001129 від 19.10.2017 (справа № 646/7935/17) на нерухоме майно нежитлові приміщення підвалу № І, ІІІ, ІІІа, ІV в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 82,0 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у приватній власності ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1