Справа №295/8525/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Житомирі в залі суду кримінальне провадження №0000146 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сертолово-1, Всеволожського р-ну, Ленінградської обл. громадянина України, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, з середньою освітою, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця за контрактом в/ч НОМЕР_1 , не судимого,

за ч. 4 ст. 407 КК України,-

встановив:

Молодший сержант ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 12 квітня 2019 року о 8 годині не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 20 травня 2019 року, коли прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно вчинив злочин у час, спосіб та за обставин, що викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому показав, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочині), суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану,

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно до ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.

Судом не враховуються результати досудової доповіді Вінницького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про те, що виправлення ОСОБА_4 можливо без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, оскільки такий висновок зроблений без врахування всіх обставин справи.

Суд враховує те, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, раніше не судимий, критично ставиться до вчиненого, характеризується добре за місцем служби та проживання, є учасником бойових дій, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатора не перебуває, у зв`язку з чим приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1