УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, ?

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна.

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що в провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0005064 в яке об`єднано ряд матеріалів досудового розслідування, у тому числі №0000866 в рамках якого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2018 було накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz S320 CDI», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ від нього.

На переконання адвоката ОСОБА_3 потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала, також відсутні правові підстави вважати арештоване майно речовим доказом, оскільки таке не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання в права підозрюваного, у зв`язку з чим, заявник просить скасувати арешт в частині заборони користування спірним майном.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином та завчасно, причини неявки суду не відомі.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , вивчивши та дослідивши матеріали клопотання та матеріали, що слугували підставою для накладення арешту, дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2018 в рамках кримінального провадження №0000866 було накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz S320 CDI», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України заявник вказує, що з наявного повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 17.06.2019. яке містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання, можна стверджувати, що спірне майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, а тому відсутні підстави для подальшого застосування арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту на спірне майно, а також наведені слідчим доводи, слідчий суддя приходить до висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.

При цьому, під час винесення оскаржуваної ухвали слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, санкцією якого встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна або без такої, слідчий суддя з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадку доведення вини останньої може призначити їй покарання у виді конфіскації майна, а тому наявні підстави для накладення арешту на спірне майно.

Разом з тим, як у клопотанні про скасування арешту майна так і в судовому заявником не наведено нових даних, які б свідчили про необґрунтованість такого втручання в права та свободи власника як арешт майна, а так само, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Слід відмітити, що підставою для накладення арешту слугувало наявність достатніх підстав вважати, що спірне майно, у випадку доведення вини ОСОБА_4 , може підлягати конфіскації як міра покарання.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2018 необґрунтованою у суду не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2018 у кримінальному провадженні №0000866.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 20.09.2019

Слідчий суддя