Справа № 199/9759/19
ВИРОК
іменем України
2019 року грудня місяця 11 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001960 від 26.11.2019, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпро, офіційно не працюючого, з неповною середньою освітою, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 25.11.2019 приблизно о 14-30 годині прибув до гіпермаркету «FOZZY», що належить ТОВ «Експансія», розташованого у ТЦ «Вавілон» за адресою: місто Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2, з метою здійснення покупок.

Далі, в той час коли ОСОБА_3 вийшов за межі приміщення торгівельної зали вказаного магазину, до нього підійшов охоронець ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що останній викликав у нього підозру, та запропонував пройти до кімнати охорони для перевірки на предмет викрадення майна.

Знаходячись в кімнаті охорони, ОСОБА_3 помітив на столі грошові кошти в сумі 300,00 гривень, а саме: одну купюру номіналом 200 гривень та одну купюру номіналом 100 гривень. Коли охоронець магазину ОСОБА_5 вийшов з службового приміщення, а ОСОБА_3 залишився сам, у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних грошових коштів у розмірі 300,00 гривень, що належать ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, скориставшись відсутністю охоронця в кімнаті охорони ТОВ "Експансія" та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу ОСОБА_3 викрав зі столу грошові кошти в сумі 300,00 гривень та поклав їх до задньої правої кишені, одягнених на ньому брюк.

Однак, злочинні дії ОСОБА_3 були викриті охоронцем ТОВ «Експансія» ОСОБА_5 , який повернувшись до кімнати охорони, виявив відсутність грошових коштів в сумі 300,00 гривень. Таким чином, ОСОБА_3 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 300,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він 25.11.2019 в денний час прийшов до гіпермаркету «FOZZY», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2, де його затримав охоронець та провів до кімнати охорони. Після охоронець вийшов з кімнати та залишив його одного. В кімнаті на столі він побачив грошові кошти в сумі 300,00 гривень, які взяв та поклав собі в карман. Коли охоронець повернувся, то одразу помітив відсутність на столі коштів. Він одразу не сказав, що гроші взяв він, але при огляді віддав гроші в сумі 300,00 гривень. У вчиненому щиро кається. Просив суворо не карати.

Крім пояснень ОСОБА_3 із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.11.2019, відповідно до якого ОСОБА_5 просив правоохоронні органи вжити заходи до невідомої особи, яка 25.11.2019 о 14-50 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2 в магазині «FOZZY» таємно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 300,00 гривень;
-зберігальною розпискою ОСОБА_5 про повернення йому викрадених грошових коштів в сумі 300,00 грн.;
-протоколом огляду місця події від 25.11.2019 з фото таблицею до нього, згідно якого було оглянуто кімнату охорони в магазині «FOZZY», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2, де перебував ОСОБА_3 , який повідомив, що викрав грошові кошти в сумі 300,00 гривень;
-протоколом пред`явлення особи до впізнання від 26.11.2019, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу під № 2, яка 25.11.2019 викрала в кімнаті охорони належні йому гроші в сумі 300,00 грн. На фото №2 зображений ОСОБА_3 ;
-протоколом пред`явлення особи до впізнання від 26.11.2019, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 впізнав особу під № 4, яка 25.11.2019 викрала в кімнаті охорони гроші, що лежали на столі. На фото №4 зображений ОСОБА_3 ;
-протоколом перегляду відеозапису від 28.11.2019 за участю ОСОБА_3 , який під час перегляду відеозапису впізнав себе на відео, коли він здійснив крадіжку грошових коштів в кімнаті охорони гіпермаркету «FOZZY», розташованого за адресою: місто Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2;
-речовими доказами.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України як такі, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного у суді обвинуваченого ОСОБА_3 у суду немає.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, розлучений, на утриманні не має неповнолітніх та непрацездатних осіб, характеризується задовільно.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, обвинуваченого, який просив суд суворо не карати, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, дані про його особу, та вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При цьому, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: грошові кошти в сумі 300,00 гривень повернути за належністю ОСОБА_5 ; відеодиск с записом з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах справи.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційногосуду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1

11.12.2019