Провадження № 1-кп/734/131/19 Справа № 734/1863/19
В И Р О К

іменем України

02 вересня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000004, що внесене 04 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовська Херсонської області, українця, громадянина України, не одруженого, із вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , курсанта 3 навчальної механізованої роти, військове звання - солдат, 30 березня 2017 року призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 до Збройних Сил України, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , судимого за вироком від 11 липня 2019 року Печерського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

із участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

30 березня 2017 року ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 . За наказом № 75 командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30 березня 2017 року солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу цієї військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта навчального взводу третьої навчальної механізованої роти. У подальшому військова частина польова пошта НОМЕР_2 перейменована у військову частину НОМЕР_1 . Згідно з вимогами ст.ст. 17 і 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Відповідно ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на солдата ОСОБА_3 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, що визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців. Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів. Відповідно до ст.ст. 11, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 зобов`язаний постійно вдосконалювати знання за фахом і методичні навички, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України № 393/2018, затвердженого Законом № 2630-VIII від 26 листопада 2018 року, в окремих областях України строком на 30 діб введений воєнний стан, що діяв у період із 14.00 години 26 листопада 2018 року до 14.00 години 26 грудня 2018 року. Згідно ст. 1 Закону України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2630-VIII від 26 листопада 2018 року воєнний стан вводиться в Вінницькій, Луганській, Миколаївській, Одеській, Сумській, Харківській, Чернігівській, Донецькій, Запорізькій, Херсонській областях та внутрішніх водах України Азово-Керченської акваторії. Враховуючи те, що військова частина НОМЕР_1 дислокується в АДРЕСА_1 , у період із 14.00 години 26 листопада 2018 року до 14.00 години 26 грудня 2018 року на вище вказану військову частину розповсюджувався режим воєнного стану.

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 11, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і ст.ст. 1-3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те відповідного дозволу командування, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за контрактом в умовах воєнного стану у військовій частині НОМЕР_1 , враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України став на шлях злочинної діяльності в умовах воєнного стану, приблизно о 09.00 годині 30 листопада 2018 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_1 та має чітко визначені межі, чим вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану. 24 травня 2019 року солдата ОСОБА_3 доставлено органами Військової служби правопорядку до розташування військової прокуратури Деснянського гарнізону. Солдат ОСОБА_3 , будучи відсутнім на військовій службі у період із 30 листопада 2018 року до 24 травня 2019 року обов`язки військової служби не виконував та про належність до Збройних Сил України в інші органи влади не повідомляв, час проводив на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав і показав, що за контрактом проходить військову службу у Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . Вдома проживають матір і бабуся, які мають захворювання. У зв`язку із цим, ймовірно 30 листопада 2018 року, покинув розташування військової частини НОМЕР_1 , так як хотів допомогти рідним. Командир військової частини відмовився відпустити його додому. Вдома знайшов роботу і працював, але офіційно не працевлаштовувався. 24 травня 2019 року повернувся до розташування вказаної військової частини. Висловив щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах та оцінюючи перевірені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, стан його здоров`я, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, який задовільно характеризується за місцем проходження військової служби та місцем проживання, і вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на певний строк. Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку від 11 липня 2019 року Печерського районного суду м. Києва, тому покарання необхідно призначати відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, тобто покарання за сукупністю злочинів. При цьому, суд вважає за можливе застосувати правові норми ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України. Призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Процесуальні витрати і речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком від 11 липня 2019 року Печерського районного суду м. Києва більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`ятьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визначений іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_3 відраховувати із 02 вересня 2019 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 скасувати, звільнивши його із-під варти негайно.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: не відлучатися за межі Козелецького району Чернігівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Вказані обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на один місяць із моменту обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів із моменту проголошення. Обвинуваченому і прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя