Провадження1-кс/991/954/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на постанову від 07.05.2019 детектива Національного бюро Другого відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №000147 від 22.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
07.10.2019 до Вищого антикорупційного суду, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2019 надійшла скарга ОСОБА_3 із вимогами про:
- скасування постанови від 07.05.2019 про закриття кримінального провадження №0001047 від 22.10.2018;
- відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні;
- повідомлення СУ ДБР про зловживання повноваженнями детективом ГПД НАБУ ОСОБА_4 .
В обґрунтування вимог скарги зазначає, що 07.05.2019 детективом Національного бюро Другого відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 винесено постанову якою закрито кримінальне провадження №0001047 від 22.10.2018 у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.
Зазначену постанову вважає не вмотивованою та передчасною. Так, заявник стверджує, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, детектив фактично не вчинив жодної процесуальної дії для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, жодного разу не допитав ні його, ні фігурантів кримінального провадження, ні свідків, не надав правової оцінки кожному із фактів, які були зазначені в заяві про кримінальне правопорушення, не надав відповіді на жодну із заяв та не розглянув жодне із клопотань, поданих у порядку ст. 220 КПК України.
Крім наведеного, заявник стверджує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам, визначеним у ст. 110 КПК України, оскільки не містить ні реєстраційного номеру та дати реєстрації постанови, ні змісту та викладу мотивів, які стали підставою для прийняття такого рішення із посиланням на відповідні нормативно-правові акти.
Ухвалою від 07.10.2019 скаргу призначено до розгляду.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив задовольнити її з викладених у ній підстав.
Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.
10.10.2019 до суду надійшли письмові заперечення у яких детектив ОСОБА_4 , посилаючись на необґрунтованість скарги та зловживання ОСОБА_3 процесуальними правами просив відмовити у задоволенні скарги. Розгляд скарги просив проводити без його участі.
У запереченнях детектив НАБУ зазначає, що доводи ОСОБА_3 про наявність у діях судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України фактично випливають із незгоди останнього із прийнятими нею процесуальними рішеннями. Разом з цим, навіть якщо допустити, що при розгляді справи суддею і були допущені процесуальні порушення, то це не є підставою для автоматичного притягнення останньої до кримінальної відповідальності. Детектив стверджує, що у такий спосіб ОСОБА_3 намагається чинити тиск як на суддів, так і на правоохоронні органи, що є недопустимим.
Неявка представника НАБУ, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши заперечення детектива НАБУ, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001047 від 22.10.2018 слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності….слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
При розгляді скарги слідчий суддя встановив, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001047 від 22.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України за фактом отримання суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 неправомірної вигоди.
Відомості внесені на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 24.09.2018 за заявою ОСОБА_3 від 29.08.2018.
Постановою від 07.05.2019 детектив Національного бюро Другого відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.
В обґрунтування свого рішення про закриття кримінального провадження детектив зазначив, що в ході досудового розслідування, шляхом проведення слідчих та процесуальних дій, за результатами вивчення документів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, ним не було здобуто жодних доказів, які б вказували на факт вимагання чи одержання суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 неправомірної вигоди у будь-якому вигляді. В свою чергу, доводи ОСОБА_3 , викладені ним у заяві про кримінальне правопорушення, за оцінкою детектива, випливають із незгоди останнього із порядком здійснення суддею правосуддя, ґрунтуються виключно на його припущеннях та носять гіпотетичний характер.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які, за їх переконанням, будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
При цьому, за змістом ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
Водночас, оцінивши постанову детектива НАБУ ОСОБА_4 від 07.05.2019 про закриття кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.
Так, слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 так і не був допитаний, детективом не визначено його процесуальний статус. Ні оскаржувана постанова, ні матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, які слідчі (розшукові) дії були проведені під час розслідування, який результат цих дій та що стало підставою для висновку детектива про наявність підстав для закриття кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до винесення оскаржуваної постанови, ухвалами слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва від 03.12.2018 та 25.03.2019 були скасовані попередні постанови детектива про закриття кримінального провадження. Зі змісту цих ухвал вбачається, що підставою для скасування цих постанов стало невжиття органом досудового розслідування всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що після скасування попередніх постанов детективом НАБУ всупереч вимогам ст. 533 КПК України не вжито жодних заходів на виконання ухвал слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва та не проведено жодних слідчих та процесуальних дій, з метою встановлення усіх обставин у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин слідчий суддя погоджується із доводами заявника про невмотивованість та передчасність рішення про закриття кримінального провадження, та приходить до висновку, що постанову від 07.05.2019 детектива Національного бюро Другого відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №000147 від 22.10.2018, належить скасувати, а подану скаргу в цій частині задовольнити.
Водночас не підлягають задоволенню вимоги заявника про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні та повідомлення СУ ДБР про зловживання повноваженнями детективом ГПД НАБУ ОСОБА_4 , оскільки ст. 303 КПК України, яка містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, не передбачає прийняття таких рішень та не входять до компетенції слідчого судді. До того ж скасування постанови про закриття кримінального провадження маж наслідком продовження досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Скасувати постанову від 07.05.2019 детектива Національного бюро Другого відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №000147 від 22.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1