УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2622/19

15 жовтня 2019 року
Костопільський районний суд Рівненської області в особі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Костопіль клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотолин, Костопільського району, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили прити клопотання прокурора та просили у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження кримінально-процесуальний кодекс України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зібрані органом досудового розслідування матеріали свідчать, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ч.2 п.4 ст.183 КПК України при доведенні прокурором існування ризиків кримінального провадження, визначених ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Прокурором належним чином обґрунтовано, що обставини, які стали підставою для тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З огляду на викладене, із врахуваннях даних про особу обвинуваченого, відсутність у нього сталих соціальних зв`язків та будь-якого законного джерела доходу, схильність до вчинення правопорушень, зважаючи на ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, а також на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Враховуючи, що даний злочин є тяжким, вчинений проти життя та здоров`я особи, що призвело до загибелі людини, суд не визначає до підозрюваного ОСОБА_5 заставу.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Золотолин, Костопільського району, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянину України, не працюючому, раніше не судимому, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 14 грудня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом семи днів з дня вручення їй копії такого судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1