УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 191 100 000 006 11 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 20.08.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.3 ст.286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

На переконання слідчого, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, не одружена, не працює, існують ризики переховуваня від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що єдиним видом запобіжного заходу, який спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної може бути лише тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, уважаючи, саме такий запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Захисники заперечували проти застосування такого заходу як тримання під вартою,просили суд обрати щодо підозрюваної інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства. Оспорював наявність реальних ризиків, вважаючи клопотання слідчого необґрунтованим.

Підозрювана підтримала позицію своїх захисників, при цьому зазначила, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, 19.08.2019 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.08.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.3 ст.286 КК України.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.286 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколами допиту свідків, протоколами огляду та іншими матеріалами.

А тому доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та спростовуються вищевказаними доказами, сукупність яких є достатньою на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри.

Обговорюючи питання наявності зазначених слідчим ризиків щодо переховування підозрюваної від органів досудового розслідування, то існування такого ризику є цілком ймовірним, з огляду на тяжкість покарання у разі визнання її винуватою.
Так, ОСОБА_6 хоча і є раніше не судимою особою, однак підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, не заміжня, не працює, а також з огляду на обставини вчинення злочину та його наслідків, які призвели до загибелі трьох осіб.
Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваною спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 перебуваючи на волі незаконно впливати на свідків, потерпілих, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Аналізуючи наведене у своїй сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням наведеного, доводи сторони захисту не приймаються до уваги. .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України,
у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою визначити до 16.10.2019 включно.
На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали виготовлений 28.08.2019.

Слідчий суддя: