Провадження № 1-кп/643/346/19
Справа № 643/2086/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за обвинувальними актами № 0000681 від 08.03.2017року, № 0004011 від 26.10.2017року, № 0006866 від 21.11.2017року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не маючого освіти, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 30.12.2013року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки, Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2017року скасовано звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном та направлено для відбуття покарання призначеного вироком Київського районного суду м.Харкова від 30.12.2013року на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.03.2017року близько о 23год. 40 хв. ОСОБА_6 , маючи корисливий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, знаходячись біля буд. № 140 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де, маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, після чого штовхнув в груди останнього, таким чином застосував насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, від чого ОСОБА_9 упав на землю, а ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії направлені на відкрите заволодіння чужим майном витягнув з передньої нагрудної кишені куртки одягненої на потерпілому його мобільний телефон Lenovo А7000, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №4592 від 06.04.2017року на суму 2303 гривні 28 копійок.

Крім того, 26.10.2017року, о 02год.00хв. ОСОБА_6 , знаходячись в кафе «Aroma kava» за адресою: м.Харків, пр.Московський,3, діючи повторно з корисливих мотивів з метою особистого незаконного збагачення, маючи прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, усвідомлюючи що діє відкрито для потерпілої схопив зі стійки кафе «Aroma kava» належний їй мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A3», вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №544 від 06.12.2017року 9379,00грн., у цей час потерпіла намагалась схопити ОСОБА_6 , але останній вирвався та втік з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 9379,00грн.
Крім того, 21.11.2017року, приблизно о 00год.30хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, яка розташована біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 61-А, побачивши раніше йому невідому жінку ОСОБА_11 1971 р.н., яка, тримаючи у руках належний їй мобільний телефон ТМ «Samsung J7», спілкувалась із невстановленою, в ході досудового розслідування, особою. Так, підійшовши до ОСОБА_11 , ОСОБА_6 запропонував останній поїхати з ним та провести спільно час на що отримав категоричну відмову, в наслідок чого, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення майна, належного ОСОБА_11 . Так, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 , шляхом ривку, вихопив з рук ОСОБА_11 вищевказаний мобільний телефон, а саме мобільний телефон ТМ «Samsung», модель SM J700H/DS, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 404 від 14.12.2017 5064 грн. 00 коп., із наклеєним на екрані мобільного телефону захисним склом ТМ «Auzer», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 404 від 14.12.2017 130 грн. 00 коп., у середині із сім картами мобільних операторів ПрАТ «ВФ Україна» із абонентським номером: НОМЕР_4 та ПрАТ «Київстар» із абонентським номером: НОМЕР_5 та картою пам`яті об`ємом на 8 ГБ, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 404 від 14.12.2017 159 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_6 , покинув місце події, обернувши викрадене майно на свою користь та подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 5353 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, та показав суду, що дійсно при зазначених вище обставинах він викрав належне майно потерпілих. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди визнав.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановлений законом порядок.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна від останньої заява про розгляд справ без її участі, цивільний позов на суму 9379,00грн. підтримує, просить його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна від останнього заява про розгляд справ без його участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_6 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим злочинів, підстав для самообмови судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_6 вчинив злочини, які відносяться до категорії тяжких злочинів.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, не працює, не одружений, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується задовільно.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, який раніше судимий за умисний корисливий злочин та знов вчинив умисні злочини, що свідчить о стійкій злочинній спрямованості особистості обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, ставлення його до скоєного, та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції інкримінованого йому злочину, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень із застосуванням ст.71 КК України.
Оскільки ОСОБА_6 засуджено вироком Київського районного суду м.Харкова від 30.12.2013року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, та згідно Ухвали Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2017року звільнено від відбуття покарання з випробувальним терміном та направлено для відбуття призначеного Київського районного суду м.Харкова від 30.12.2013року на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Таким чином, після постановлення вказаного вироку до його відбуття, він скоїв нові злочини, то суд відповідно до ст.71 КК України частково приєднує не відбуту частину зазначеного покарання, виходячи з наступного.

Згідно із положенням ч. 4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому, як вбачається з довідки ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 08.11.2019року, ОСОБА_6 за попереднім вироком тримався під вартою з 16.11.2009року по 27.01.2012року. Отже за умови, що Київський районний суд м.Харкова при ухваленні вироку від 30.12.2013року не зарахував час перебування ОСОБА_6 під вартою в порядку запобіжного заходу, цей строк повинен бути врахований судом у строк відбування покарання.

Крім того, під час досудового розслідування цього кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 04.12.2017року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого 30.01.2018року закінчився і згідно ст.203 КПК України припинила свою дію.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 28.11.2018року ОСОБА_6 тимчасово залишено в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до розгляду Московським районним судом м.Харкова кримінального провадження за його обвинуваченням за ч.2 ст.186 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9379,00грн. підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 7679,00грн. у зв`язку з частковим відшкодуванням потерпілій матеріальної шкоди, про що свідчать розписки останньої.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 9 місяців.

Відповідно до ст. 71 КК України, остаточне покарання ОСОБА_6 визначити шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 30.12.2013року та остаточно призначити покарання у виді 6 /шести/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 02.12.2017року.

Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_6 в строк призначеного покарання у виді позбавлення волі попереднє ув`язнення з 16.11.2009року по 27.01.2012року, а також з 02.12.2017року по 30.01.2018року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнити засудженого ОСОБА_6 з-під варти з зали суду, у зв`язку з відбуттям строку призначеного покарання.

Позов ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди - 7679,00грн. В іншій частині позову відмовити.

Речові докази по справі: коробку від мобільного телефону ТМ «Samsung J7», передану на зберігання потерпілій ОСОБА_11 залишити у власності останньої.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи №45902 від 06.04.2017року у розмірі 198,00грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1