Кримінальне провадження № 194/640/19
Номер провадження 1-кп/194/107/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2018 року за № 0000347 у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівки Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 20 грудня 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік;

- 26 грудня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 17 січня 2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяця позбавлення волі;

- 10 квітня 2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяця позбавлення волі. Звільнений 19 жовтня 2017 року по відбуттю строку покарання;

- 26 березня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту. Звільнений 15 липня 2019 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 05 липня 2018 року приблизно о 23.00 годині з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, прибув до гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Шахтар», який розташований по вул. Єсеніна м. Тернівка Дніпропетровської області, де заліз на дах вказаного гаражу, звідки таємно, шляхом вільного доступу, повторно, викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: металеву рейку, загальною вагою 198 кг, вартістю 1399,86 грн., чим спричинив останньому майнову шкоду на суму 1399,86 грн.

ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 розглянути без його участі, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання просив призначити на розсуд суду та не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, 05 липня 2018 року приблизно о 23.00 годині, він з гаражу, який розташований по вул. Єсеніна м. Тернівка Дніпропетровської області, викрав металеву рейку. З кількістю, вагою та сумою викраденого згоден. Просив його суворо не карати, оскільки бажає офіційно працевлаштуватись, змінив своє оточення, має цивільну дружину, малолітню дитину та бабусю-пенсіонерку, вважає, що став на шлях виправлення. Наполягав на застосуванні ч. 3 ст. 349 КПК України.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно

З досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , підготовленої 23 серпня 2019 року Павлоградським міськрайонним відділом філії Державної Установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державна Установа «Центр пробації» Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з цивільною дружною, маленькою донькою, бабусею та сестрами, до адміністративної відповідальності обвинувачений протягом року не притягувався, алкогольними напоями не зловживає, психоактивні речовини не вживає. На даний час має підтримку зі сторони бабусі в матеріальному плані, збирає документи для офіційного працевлаштування. З особами з антисоціальною поведінкою не спілкується. За місцем проживання характеризується позитивно. Факторами, які підвищують ризик вчинення повторного правопорушення, є відсутність постійного місця роботи. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т. ч. окремих осіб). Виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку з покладенням обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяття розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає: рецидив злочинів.

Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те що він вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, що він раніше неодноразово судимий, за що має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи висновки досудової доповіді, відповідно до якої ОСОБА_3 проживає в бабусею, цивільною дружиною та її маленькою дитиною, займається збором пакету документів для офіційного працевлаштування, думку потерпілого, який вказує на відсутність з його боку будь-яких претензій до обвинуваченого,тобто, обвинувачений став на шлях виправлення, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_3 у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь держави - УК у Шевченківському районі м. Дніпра (Шев.р./24060300), р/р 4004, МФО 899998, код ЄДРПОУ 37989274, найменування установи банку: Казначейство України (ЕАП) в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 43/12.1/142 від 01 березня 2019 року, грошові кошти у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- два фрагмента (куски) металевої рейки марки Р-33, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцеві ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1