Справа №463/195/19
Провадження №1-кс/463/2631/19
У Х В А Л А

17 липня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 як потерпілий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 14 червня 2019 року, якою закрито об`єднане кримінальне провадження № 0000012 від 18.12.2018 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 135, ч. 2,3 ст. 358, ст. 356, ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376, ч.2,3 ст. 382, ч. 2 ст. 384 КК України. Просить вказану постанову скасувати.

Скаргу мотивує тим, що органом досудового розслідування не було проведено повного та всебічного розслідування кримінального провадження, як передбачено ст. 9 КПК України, не виконано ухвали слідчих суддів та вказівки прокурора. Слідчий не провів всіх необхідних слідчих дій, позбавив можливості потерпілого брати безпосередню участь в ході розслідування. Тому вважає постанову незаконною і просить її скасувати.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених в ній мотивів та додатково поданих пояснень.

Слідчий ОСОБА_4 заперечив проти скарги, вказав, що було проведено всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні і встановлено відсутність в діях осіб ознак складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 135, ч. 2,3 ст. 358, ст. 356, ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376, ч.2,3 ст. 382, ч. 2 ст. 384 КК України.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважаю, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою від 14.06.2019 року слідчий Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження № 0000012 від 18.12.2018 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 135, ч. 2,3 ст. 358, ст. 356, ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376, ч.2,3 ст. 382, ч. 2 ст. 384 КК України.

В постанові слідчий вказав про проведені слідчі дії, навів відповідні обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження.

Разом з тим, в матеріалах провадження наявні вказівки прокурора про проведення ряду слідчих дій та ухвали слідчих суддів про зобов`язання розглянути слідчого клопотання потерпілого. Зокрема, у вказівках прокурора від 06.02.2019 року зазначено про необхідність залучення спеціаліста, звернення до слідчого судді із клопотанням про призначення експертизи, витребування технічної документації, що не є вичерпним. При розгляді скарг ОСОБА_3 неодноразово ухвалами слідчих суддів було зобов`язано розглянути клопотання потерпілого. З матеріалів провадження випливає, що за попередніх вказівок прокурора, потерпілого слід було залучати до проведення слідчих дій, проводити допити свідків з його участю. Встановлено, що усі вказівки прокурора та ухвали слідчих суддів не виконано, що не заперечується самим слідчим, який пояснив, що проведення ряду слідчих дій не вбачалося за необхідне.

Однак, відповідно до вимог ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. При цьому, згідно з ч.1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій і серед іншого уповноважений проводити необхідні слідчі дії.

Відповідно виконання чи не виконання вказівок прокурора, ухвал слідчих суддів не може здійснюватися на власний розсуд слідчого, це є обов`язком передбаченим вказаною нормою закону.

За таких обставин, в даному кримінальному провадженні докази не досліджено в повному обсязі, неповно, оскаржувана постанова винесена передчасно, а тому підлягає до скасування.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 14 червня 2019 року, якою закрито кримінальне провадження № 0000012 від 18.12.2018 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 135, ч. 2,3 ст. 358, ст. 356, ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376, ч.2,3 ст. 382, ч. 2 ст. 384 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1