Справа №463/8441/19
Провадження №1-кс/463/4425/19
У Х В А Л А
про арешт майна

07 жовтня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого Першого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0000937 від 23 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 3 жовтня 2019 року під час особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Apple», ключ запалювання від транспортного засобу марки «Opel».

Подане клопотання мотивує тим, що Перший слідчий відділ слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000937 від 23 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого другого відділу оперативного управління ГУ ДФС у Львівській області, в квітні 2019 року двічі звертався до ОСОБА_7 з вимогою надати неправомірну вигоду в розмірі 5000 грн. та погрозою проведення перевірок з боку співробітників ГУ ДФС України у Львівській області. За даним фактом останній 23 вересня 2019 року звернувся до УСБУ у Львівській області. В подальшому ОСОБА_6 призначив ОСОБА_7 зустріч 3 жовтня 2019 року о 17:15 год. на зупинці перед автовокзалом, який знаходиться за адресою: вулиця Лева Галицького, 42, Старий Самбір, Львівська область, з метою отриманні вказаних грошових коштів. Цього ж дня о 17:10 год. ОСОБА_7 прибув на обумовлене місце зустрічі, о 17:15 на вказане місце прибув ОСОБА_8 зі своїм рідним братом ОСОБА_6 на транспортному засобі марки «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_8 вказав ОСОБА_7 сісти в автомобіль та покласти грошові кошти в підлокітник, розміщений між передніми сидіннями. ОСОБА_7 виконав вимогу ОСОБА_8 , після чого останній поїхав у сторону м. Самбір Львівської області. В подальшому, 3 жовтня 2019 року о 17:45 год. співробітниками ДБР ОСОБА_8 затримано на ділянці автодороги (траса Н13), розташованій між містами Самбір і Старий Самбір Львівської області. В ході особистого обшуку ОСОБА_6 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple», ключ запалювання від транспортного засобу марки «Opel»

В подальшому слідчим було проведено невідкладний обшук автомобіля марки VOLKSWAGEN, моделі CC, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти та ряд документів, які зазначені у клопотанні.

Враховуючи те, що вказані речі та предмети можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з метою проведення необхідних слідчих дій, просить подане клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в частині накладення арешту на телефон марки «Apple», з мотивів викладених в ньому, просив таке задовольнити.

Представник власника майна в судовому засіданні проти накладення арешту на ключі та телефон заперечив.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що органом досудового розслідування 23 вересня 2019 року до ЄРДР внесено відомості за №0000937 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання від громадянина неправомірної вигоди службовою особою за невжиття заходів впливу у межах компетенції (а.с.7).

Як вбачається із матеріалів клопотання, зокрема протоколу затримання ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple», ключ запалювання від транспортного засобу марки «Opel». (а.с.30-36).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження майна, яке, ймовірно, є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого слідчим у клопотанні.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речей та документів, які можуть бути знищені або відчужені.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження майна, яке може бути відчужене, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, однак частково. Беручи до уваги те, що слідчим підтримано клопотання лише в частині накладення арешту на мобільний телефон, таке підлягає задоволення в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Apple».

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Apple», вилучений 3 жовтня 2019 року під час затримання ОСОБА_6 .

В решті вимог відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1