Справа № 1519/1-247/11
Номер провадження:1/6730/11
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу за обвинувальним вироком у відношенні ОСОБА_2 постановленого Малиновським районним судом м. Одеси від 26.07.2011 року в частині конфіскації майна та його звернення в дохід держави, а також клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження зазначеного вироку суду, які подані адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси 18.09.2019 року надійшли апеляційна скарга на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2011 року у відношенні ОСОБА_2 засудженого за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 28 ст. 322, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, в частині конфіскації майна і його звернення в дохід держави, а також клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження зазначеного вироку суду, які подані адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

Відповідно до поданих документів, адвокат вважає, що при постановлені вироку суду Малиновським районним судом м. Одеси не вірно було застосовані норми матеріального права та помилково конфісковані грошові кошти, які були вилучені за місцем мешкання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , а саме: 99 800 гривень, 1750 євро та 35 500 доларів США.

31.08.2015 року Приморським районним судом м. Одеси постановлено рішення яким виключено з опису та звільнено з-під арешту майна (зазначених грошових коштів), який накладений слідчим СВ прокуратури Одеської області.

Відсутність можливості виконати виконавчий документ щодо стягнення спірних грошових коштів, а також наявність права власності на грошові кошти, на думку апелянта свідчать про незаконність вироку суду від 26.07.2011 року в частині конфіскації грошових коштів, іншого майна яке належить ОСОБА_2 та звернення його в дохід держави.

В зв`язку з вищевикладеними обставинами, апелянт просить поновити пропущений строк подання апеляційної скарги на обвинувальний вирок у відношенні ОСОБА_2 , розглянути апеляційну скаргу та скасувати вирок у відношенні ОСОБА_2 від 26.07.2011 року в частині конфіскації майна та стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України майнову шкоду в загальному розмірі 1 080 915 гривень.

Як підстава пропущення строку, апелянт зазначає, що ОСОБА_4 була необізнана про існування вироку суду.

Вивчивши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження, а також матеріали кримінальної справи, суддя вважає необхідним повернути апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строків адвокату ОСОБА_3 , як подані особою, яка не має права на оскарження, з наступних підстав.

Статтею 348 КПК України (1960 р.) встановлений перелік осіб, які мають право подати апеляцію на судове рішення. Вказаний перелік осіб не є вичерпним, оскільки у пункті 12 встановлюється інші особи у випадках, передбачених КПК України (1960 р.).

Жодна правова норма не надає право близьким родичам підсудного оскаржувати вирок суду, в тому числі в частині майнових стягнень. Не встановлює Кодекс (1960 р.) і право на оскарження особі, право якої на її думку порушені вироком суду.

Не піддаючи сумнівам намагання ОСОБА_4 прийняти заходи щодо повернення грошових коштів які конфісковані за вироком суду від 26.07.2011 року, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання призначеного покарання за вироком суду від 26.07.2011 року у відношенні ОСОБА_2 , в тому числі і додаткового покарання у вигляді конфіскації майна було предметом судового розгляду не тільки в суді першої інстанції, але й апеляційного суду Одеської області та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Оспорювання належності зазначених грошових коштів, які вилучені за місцем мешкання ОСОБА_2 здійснювалось як ним так і його батьками на протязі всього судового розгляду, а також розгляду в апеляційному суді Одеської області та касаційній інстанції, про що об`єктивно свідчать апеляція та касаційні скарги засудженого і його захисників.

Тобто, якщо суд першої інстанції і допустив помилку, вона підлягає виправленню вищими судовими інстанціями. У даному випадку зміна у вироку суду першої інстанції судом апеляційної інстанції стосувалась лише загального строку призначеного покарання та виключенням певних епізодів інкримінованих ОСОБА_2 злочинів. В іншій частині вирок суду залишено без змін, в тому числі що стосувалось додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Касаційна інстанція залишила без змін рішення апеляційного суду Одеської області.

Таким чином, ставити під сумнів вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання щонайменше помилково.

Окрім того, відповідно до п. 40 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 року, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
У даному випадку є очевидним, що особа бажає перегляду судового рішення, яке набрало законної сили у лютому 2012 року тому, що вважає свою точку зору іншою ніж та, що викладена у вироку та фактично завуальовано має на меті повторний перегляд рішення суду. Не можна і погодитись з апелянтом у тому, що вказана обставина є важливою та вимушеною, яка грубо порушує права третьої особи.

З матеріалів кримінальної справи можливо встановити, що ОСОБА_4 допитувалась в суді у якості свідка, 24.03.2010 року та особисто показувала суду, що грошові кошти в сумах 39 000 доларів США, 125 000 гривень, 2000 Євро безпосередньо передала своєму синові ОСОБА_2 . Також судом з`ясовувалось джерело надходжень таких грошових коштів.

Таким чином, судом не тільки перевірялись обставини набуття спірних грошових коштів підсудним ОСОБА_2 , але й досліджувались докази які сторона захисту вважала за потрібне надати суду на підтвердження своєї правової позиції.

Суддя вважає, що штучне створення інших цивільно-правових спорів, не може поставити під сумнів юридичні факти, які були встановлені судом у 2011 році.

Не можна і погодитись з доводами апеляційної скарги та клопотання адвоката про поновлення пропущеного строку, в частині необізнаності позивачки про існування вироку суду, оскільки як зазначено вище в постанові, ОСОБА_4 допитувалась в суді у якості свідка за обставинами, які зараз нею оскаржуються. Під час оголошення вироку суду, у залі судового засідання були присутні майже всі родичі ОСОБА_2 .

Викладені обставини у їх сукупності свідчать про відсутність підстав для можливості оскарження вироку суду в частині призначеного додаткового покарання у вигляді конфіскації майна особою, яка не була учасником процесу в розумінні Глави 3 КПК України (1960 р.), а тому апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження необхідно повернути особі, яка їх подала.

Керуючись ст. ст. 348, 349 КПК України, СУДДЯ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження, які подані від ОСОБА_4 в особі адвоката ОСОБА_3 на вирок у відношенні ОСОБА_2 постановленого Малиновським районним судом м. Одеси від 26.07.2011 року в частині конфіскації майна повернути адвокату ОСОБА_3 , як подане особою, яка не має право подавати апеляцію.

Апеляція на постанову судді, може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення.

С У Д Д Я: ОСОБА_1