Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

19 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000180,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 серпня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залізниця Любешівського району Волинської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 жовтня 2019 року та зараховано термін затримання з 08 серпня по 11 серпня 2019 року. Строк дії ухвали постановлено рахувати з моменту затримання, а саме з 15 год. 12 хв. 16 серпня 2019 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 взято під варту в залі суду.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зібрані органом досудового розслідування докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення. крім того, було встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме можливість ОСОБА_9 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді ці лобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

На обґрунтування цих вимог апелянт зазначила, що повідомлення про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину ОСОБА_5 вручалось без участі захисника. Окрім того вказала, що ОСОБА_5 згідно протоколу затримання особи, був затриманий о 00 год. 52 хв., а повідомлення про затримання особи надійшло до регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Рівненській області о 10 год. 15 хв. 08 серпня 2019 року, що, на переконання апелянта, також свідчить про порушення права підозрюваного на захист.

Захисник вказала на те, 14 серпня 2019 року, у день винесення слідчим суддею ухвали про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу, ним на електронну адресу суду було надіслано повідомлення про те, що він перебуває на стаціонарному лікуванні, однак вказана обставина не прийнята до уваги слідчим суддею. Також з моменту затримання ОСОБА_5 08 серпня 2019 року ним жодного разу не було здійснено тиску на потерпілих.

При цьому апелянт зазначила, що слідчим суддею взято до уваги показання ОСОБА_10 , який, на її думку, немає жодного відношення до даного кримінального провадження.

Також на переконання апелянта слідчим суддею не вмотивовано недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної поведінки підозрюваного, а також не врахував стан здоров`я підозрюваного, оскільки він потребує стаціонарного лікування, через травму спини не може сам себе обслуговувати.

Захисник вказала на те, що слідчим суддею не було долучено до матеріалів клопотання фотографії ОСОБА_5 , які підтверджували, що у нього на момент затримання були наявні тілесні ушкодження. Також слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний має малолітнього сина та дружину, постійне місце проживання, його позитивну характеристику.

Крім того, на переконання захисника, слідчий суддя в ухвалі стверджує про наявність в діях підозрюваного складу інкримінованого йому злочину, що свідчить про те, що було досліджено та оцінено докази, що є неприпустимим на цій стадії провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу та обрати підозрюваному запобіжний захід домашній арешт, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до припису ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. При цьому, пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, - вчинення групою осіб нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та проникнення у житло.

Зокрема в ході досудового розслідування вставлено, що 08 серпня 2019 року в нічну пору доби ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою із невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , шляхом протиправного відкритого заволодіння майном останніх, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, прибув до домогосподарства потерпілих, розташованого по АДРЕСА_3 .

Того ж дня, приблизно о 00 год. 40 хв., ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи предмети одягу, що приховують обличчя, здійснили напад на ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та нанесли останнім тілесні ушкодження.

ОСОБА_5 незаконно проник до житлового будинку, застосувавши насильство, здійснив напад на потерпілого ОСОБА_11 , нанісши йому удари кулаками по голові.

Однак, не подолавши опір потерпілих, невстановлені особи зникли з місця події, а ОСОБА_5 був затриманий потерпілими на місці вчинення кримінального правопорушення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" вказано, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від ЗО серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови" (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Зібрані органами досудового розслідування докази, а саме протоколом огляду місця події від 08 серпня 2019 року, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 08 серпня 2019 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 08 серпня 2091 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 09 серпня 2019 року, а також висновками експертів від 15 серпня 2019 року щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Водночас, оскаржувана ухвала не містить твердження про наявність в діях ОСОБА_5 складу інкримінованого йому злочину, на що покликалась захисник, натомість під час розгляду клопотання слідчим суддею було досліджено матеріали, надані стороною обвинувачення, для підтвердження обґрунтованості чи не обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 .

Також при розгляді клопотання стороною обвинувачення було доведено наявність ризику ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він проживає в іншій області, раніше неодноразово судимий. Окрім того, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 з часу подання до суду клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу, тричі змінював місце свого перебування, не повідомляючи про це орган досудового розслідування та суд, у зв`язку з цим до нього було застосовано затримання з метою приводу. При цьому, як вбачається з ухвали слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2019 року, підставою для надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 слугувало те, що 11 серпня 2019 року ОСОБА_5 самовільно залишив КНП «Зарічненська центральна лікарня», де він перебував на лікуванні з 08 серпня 2019 року та надав письмову відмову від стаціонарного лікування. Крім того, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився до Зарічненського ВП 12 та 13 серпня 2019 року для проведення слідчих дій за його участі.

При цьому, ні матеріали за клопотанням про надання дозволу на затримання, ні матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу, не містять даних про те, що ОСОБА_5 надсилав на електрону адресу суду заяву про його перебування у медичному закладі. Не надано таких доказів і стороною захисту.

Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини з врахуванням тяжкості можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, служать підставою стверджувати про наявність ризику можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, на переконання колегії суддів, існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків у даному кримінальному проваджені з метою зміни ними своїх показань щодо обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у злочині, вчиненому із застосуванням насильства, йому відоме місце проживання вказаних осіб. При цьому, колегія суддів враховує, що згідно показань свідка ОСОБА_10 , наданих при допиті слідчому, вбачається, що ОСОБА_5 після звільнення з місць позбавлення волі, де він відбував покарання за вчинений щодо нього розбійний напад, погрожував йому. Доводи захисника про взяття до уваги показань вказаного свідка, який не відноситься до даного кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обставини, повідомлені ОСОБА_10 характеризують особу підозрюваного та у сукупності з іншими матеріалами клопотання свідчать про наявність ризику впливу на потерпілих та свідків.

Вищевикладені обставини, на думку колегія суддів, можуть свідчити і про наявність ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив злочин, у якому підозрюється, ніде не працює, тобто не має постійного джерела доходів.

Водночас, колегія суддів зауважує, що сам факт наявності у підозрюваного сім`ї, жодним чином не зменшує встановлені ризики.

Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході розгляду цієї апеляційної скарги не здобуто.

Як вбачається із проколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 08.08.2019 р. о 03 год. 45 хв. на території домогосподарства в АДРЕСА_3 затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тієї ж доби, 08.08.2019 р. о 21 год. 41 хв. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру вголос із застосуванням відеокамери, однак в присутності понятих він відмовився від підпису.

За приписом ст.52 КПК, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Згідно положення ст.42 КПК, п ідозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до вимог ст.278 КПК, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що вручення повідомлення про підозру особі не є слідчою дією, яка потребує обов`язкової участі захисника, а тому доводи захисника щодо порушення права на захист позбавлені підстав та не заслуговують на увагу.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3