Справа № 357/7051/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0001596 від 05.06.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, освіта середньо-технічна, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 01.07.2019 року

ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту за наступних обставин.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту Перелік), зокрема метадону (фенадону) включеного до списку №1 таблиці №2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів -у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

-у ветеринарній медицині (ст.23 Закону).
Однак, в порушення вище вказаних вимог закону 05.06.2019 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля приміщення автошколи, що по вул. Котляревського, б.42 в м. Біла Церква, Київської області, на землі незаконно придбав-знайшовфольгований згорток паперу, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмеженометадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засібдифенгідрамін (димедрол).

ОСОБА_4 , маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, переконався, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом обіг якого обмеженометадон (фенадон), після цього поклав даний згорток до своєї сумки та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу магазину «Добриня», що по вул. І. Кожедуба, 98-Б в м. Біла Церква Київської області, затриманий працівниками поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області для перевірки, на предмет зберігання заборонених предметів та речовин. Під час особистого обшуку в ОСОБА_4 , виявлено та вилучено фольгований паперовий згорток, в середині кожного знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,064 г та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,058 г, яку він незаконно придбав та незаконно зберігав за при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі наркотичну речовину для власного вживання без мети збуту.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину та пояснив, що 05.06.2019 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля приміщення автошколи, що по вул. Котляревського, в м. Біла Церква, Київської області, на землі незаконно знайшов фольгований згорток паперу, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмеженометадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засібдифенгідрамін (димедрол), проте цього ж дня його було затримано та в ході його особистого обшуку в присутності понятих виявлено та вилучено фольгований згорток паперу, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмеженометадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засібдифенгідрамін (димедрол).
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому злочині.
Суд, аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження, приходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних засобів без мети збуту, вчиненого повторно і такі його дії, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 309 ч. 2 КК України, що останній злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який за місцем мешкання характеризується з посередньої сторони, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливим наслідками з 2018 року.
Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі, окремих осіб).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючою покарання обставиою, передбачених ст. 67 КК України, в діях ОСОБА_5 судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення, пом`якшуючі обставини, дані про його особу, розкаяння у вчиненому, правову позицію прокурора про призначення покарання у вигляді позбавлення волі, та не заперечення з цього приводу з боку обвинуваченого, відсутність значних наслідків від скоєного злочину.
Відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 F 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом.
Згідно з вимогами ст. 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною першою та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для його виправлення.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням без ізоляції обвинуваченої від суспільства, застосувавши положення ст. 75 КК України та звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком мінімальної тривалості та з покладанням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України та додатково п.2 ч.2 ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових злочинів.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а долю процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.
Клопотань про продовження чи обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу сторонами провадження заявлено не було.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: фольгований згорток паперу, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмеженометадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засібдифенгідрамін (димедрол),яка вилучена у ОСОБА_4 і зберігається в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП - слід знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1256 грн. 08 коп.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1