У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2019 Справа №607/8823/19

Номер провадження 1-кс/607/5294/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі, клопотання директора ТзОВ «Узлісся» ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000205 від 17 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся директор ТзОВ «Узлісся» ОСОБА_3 із клопотанням про закриття кримінального провадження №0000205 від 17 жовтня 2016 року на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України, посилаючись на наступне.
Відомості до єдиного державного реєстру досудових розслідувань у вказаному кримінальному провадженні були внесені 17 жовтня 2016 року за фактом того, що службові особи ТОВ «Узлісся», згідно інформації, зібраної прокуратурою Львівської області, здійснили незаконне будівництво об`єктів нерухомості на земельній ділянці площею 15,4412 га, з яких 15,1614 га для рекреаційних цілей з наявною на ній водоймою (ставком), що розташована за межами населеного пункту с. Стрілки Перемишлянського району Львівської області.
З моменту внесення відповідних відомостей до ЄРДР пройшло вже 2 роки 5 місяців, у рамках досудового розслідування періодично вчиняються дії щодо збирання доказів, водночас кінцевого рішення, передбаченого главою 24 КПК України не було прийнято.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення, по факту вчинення якого здійснюється досудове розслідування, передбачена ч. 4 ст. 197-1 КК України. Нею встановлюється кримінальна відповідальність за самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначене у частині другій цієї статті (особливо цінні землі, землі в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель), або вчинене особою, раніше судимою за такий саме злочин або злочин, передбачений частиною третьою цієї статті.
Результатом здійснення фактичного кримінального провадження щодо службових осіб ТОВ «Узлісся» є чітке усвідомлення, що під виглядом «нерозкритого злочину» проводиться досудове розслідування саме стосовно них, при цьому вони позбавлені прав на захист, оскільки їх процесуальний статус залишається невизначеним. Більше того, вказаним посадовим особам слідством фактично пропонується сприяти у виконанні функцій сторони обвинувачення та брати участь у зборі інформації/доказів, яка може бути використана проти них, що є грубим порушенням основних засад кримінального провадження.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» № 2548-VIII від 18 вересня 2018 року, який набрав чинності 04 листопада 2018 року, статтю 284 КПК України було доповнено новою частиною дев`ятою.
Жодних обмежень щодо зворотної дії в часі та застосування до справ вказаний Закон не має. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину становить вісімнадцять місяців.
Вказана редакція ч. 1 ст. 219 КПК України була внесена Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року.
Відповідно до пункту 4 § 2 розділу 4 вказаного Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Водночас, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують, або скасовують відповідальність особи.
Оскільки розумне обмеження строків досудового розслідування спрямоване на забезпечення права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, яке гарантоване Законами України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, та закінчення таких строків досудового розслідування є підставою для закриття кримінального провадження, що безумовно покращує становище особи та скасовує її відповідальність, що дозволяє зробити висновок, що оновлені положення статті 219 КПК України мають зворотню дію у часі незважаючи на будь-які обмеження, зазначені у пункті 4 § 2 розділу 4 вказаного Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, оскільки зворотня дія закону, що покращує становище особи передбачено безпосередньо Конституцією України - Основним Законом України.
Як вбачається зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
У відповідності до ст. 10 КПК України, ст. 14 Конвенції, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.
Таким чином, відповідно до послідовної прецедентної практики Європейського Суду, не повинно існувати відмінності у поводженні з особами, які перебувають в аналогічній, або подібній ситуаціях. Подібне розходження в поводженні є дискримінаційним, якщо воно не має об`єктивного і розумного виправдання, іншими словами, якщо це ставлення не переслідує законну мету або якщо відсутнє розумне ставлення пропорційності між застосованими засобами та метою, яку потрібно досягти.
За таких умов, застосування ч.1 ст. 219 КПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року лише до осіб або груп, інтересів яких стосуються кримінальні провадження, по яким відомості внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, та не застосування цієї норми до інших, матиме ознаки дискримінації в розумінні Конвенції, що є неприпустимим.
Частиною 2 ст. 1 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього кодексу та інших законів України. З урахуванням пріоритетності норм КПК України обмеження щодо захисту прав людини у залежності від часу внесення відомостей до ЄРДР, викладені у розділі «Прикінцеві положення» Закону № 2147-VIII не можна вважати частиною КПК України і вони не можуть бути підставою для відмови у забезпеченні судового контролю за додержанням розумних строків.
Тривалість кримінального провадження, а також документи, які були подані уповноваженими особами ТзОВ «Узлісся» свідчать про те, що подія кримінального правопорушення, щодо вчинення якого здійснюється досудове розслідування відсутня. Орган досудового розслідування не володіє жодним належним, допустимим, достовірним доказом про наявність факту вчинення кримінального правопорушення, натомість у належний спосіб були долучені докази, що свідчать про відсутність події розслідуваного кримінального правопорушення.
Директор ТзОВ «Узлісся» ОСОБА_3 та його представники повідомлялися про час та місце судового засідання, однак в таке не з`явилися.
Вивчивши клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи із наступного.
Згідно ч. 9 ст. 284 КПК України, якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.
Частина перша статті 219 КПК України, яка визначає строки досудового розслідування до дня повідомлення особі про підозру, чинна на момент звернення із клопотанням директора ТзОВ «Узлісся» ОСОБА_3 , викладена у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.
Крім цього, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року також викладена і ст. 294 КПК України, яка вказує на необхідність продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до моменту повідомлення особі про підозру.
Відповідно до п. 4 параграфу 2 Прикінцеві положення розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, зміни до ч. 1 ст. 219 та ст. 294 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Зазначені зміни введені в дію 16 березня 2018 року.
Як вбачається із клопотання директора ТзОВ «Узлісся» ОСОБА_3 , відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000205 внесені 17 жовтня 2016 року, тобто до набрання чинності змін до ч. 1 ст. 219 та ст. 294 КПК України щодо встановлення строків досудового розслідування до повідомлення особі про підозру та їх продовження.
Посилання директора ТзОВ «Узлісся» ОСОБА_3 на ст. 58 Конституції України, якою визначено зворотню дію в часі нормативно-правових актів, що пом`якшують або скасовують відповідальність особи, є помилковою, оскільки ця норма вказує на зворотню дію в часі законів, які пом`якшують відповідальність особи. Разом з тим, норми ч. 1 ст. 219 та ст. 294 КПК України, є нормами процесуального права та регламентують порядок здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування (встановлюють строки та порядок продовження цих строків до моменту повідомлення особі про підозру) та не є складовою відповідальності, оскільки притягнення до кримінальної відповідальності, згідно п. 14 ст. 3 КПК України, є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Беручи до уваги викладене, враховуючи, що ч. 9 ст. 284 КПК України відсилає до ч. 1 ст. 219 КПК України, редакція якої введена в дію 16 березня 2018 року та не має звородньої дії в часі, у зв`язку з чим не поширюється на кримінальне провадження № 0000205 внесене до ЄРДР 17 жовтня 2016 року, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання директора ТзОВ «Узлісся» ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000205 від 17 жовтня 2016 року слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 219, 284, 294, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання директора ТзОВ «Узлісся» ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000205 від 17 жовтня 2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1