Провадження № 1-кс/161/6310/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП у Волинській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого управління ГУ НП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту, а саме заборону на відчуження, використання та розпорядження на мобільний телефон «Інтер Телеком» (імей не встановлений); мобільний телефон «Нокіа» імей НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Нокіа» імей НОМЕР_2 з сім - картою; мобільний телефон «LG» імей НОМЕР_3 ; мобільний телефон «LG» імей НОМЕР_4 із флеш картою; мобільний телефон «Samsung» імей НОМЕР_5 із сім - картою; записник; флеш карта 512 мб, марки «Нокіа»; оптичні диски різних марок; флеш карта 32 Gb; SSD 240 Gb марки «Good RAM»; HDD 1TB, s/n WPE021YO; Портативний HDD 1 TB s/n- 01126; чорнові записи на аркушах паперу; іменний список; розрахунок заробітної плати; дві сім карти «Київстар»; одна сім карта «Водафон»; упаковка до сім карт «Київстар»; упаковка до сім карти «Водафон»; 1740 злотих; 605 доларів США; дискети «Samsung»; HDD марки «Samsung», 640 Gb, моделі ST640LM000.

Клопотання вмотивоване тим, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області, перебуває кримінальне провадження за №0000332 від 04.02.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

04.02.2019 до слідчого управління ГУ НП у Волинській області надійшли матеріали стосовно організованої групи осіб, які на системній основі займаються розкраданням паливно мастильних матеріалів на відокремленому підрозділі «Локомотивне депо Ковель» державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця».

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що машиністи тепловозів «Локомотивного депо Ковель» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , , ОСОБА_11 , їхні помічники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , за лобіюванням заступника начальника «Локомотивного депо Ковель» ОСОБА_16 , систематично викрадають з тепловозів різницю між встановленими завищеними нормами витрати пального, передбаченими для конкретної ваги поїзду та кількості колісних пар, а також для ділянок по яких здійснюється переміщення вантажу та фактично витраченим пальним за наявних умов переміщення вантажів. В залежності від кількості вантажу та колісних пар, а також дальності слідування тепловозу одноразова кількість викраденого дизельного пального може складати від 400 до 1000 літрів.

Крім цього встановлено, що до злочинної діяльності, пов`язаної з систематичними крадіжками дизельного палива з локомотивів вказані вище фігуранти кримінального провадження залучили ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , котрі за попередньою домовленістю з машиністами тепловозів на відрізку залізниці від станції «Турійськ» до станції «Ізов» приймають від них викрадене дизельне пальне, відразу оплачують його за ціною 18-19 грн. за один літер та в подальшому через мережу підпільних (кустарних) автозаправних станцій Володимир Волинського та інших районів Волинської області реалізовують його місцевим жителям за ціною нижчою на 3-4 гривні від вартості на офіційних АЗС

Таким чином в сторони обвинувачення були достатні підстави вважати, що саме в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовує ОСОБА_10 , зберігаються викрадене з тепловозів дизельне пальне та інші паливно мастильні матеріали, транспортні засоби, пристрої, обладнання, ємкості за допомогою яких здійснювалося викачування дизельного пального з паливної системи локомотивів, його пакування, транспортування, зберігання та реалізація, грошові кошти отриманні від злочинної діяльності, мобільні телефони та інші електронні носії інформації за допомогою яких учасники злочинної групи обумовлювали деталі вчинення кримінальних правопорушень та способи їх маскування, чорнові записи та інші предмети та речі які мають відношення до справи.

У зв`язку з чим, 25.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2019 працівниками СУ ГУ НП у Волинській області було проведено обшук у приміщеннях за вище вказаною адресою, в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Інтер Телеком» (імей не встановлений); мобільний телефон «Нокіа» імей НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Нокіа» імей НОМЕР_2 з сім - картою; мобільний телефон «LG» імей НОМЕР_3 ; мобільний телефон «LG» імей НОМЕР_4 із флеш картою; мобільний телефон «Samsung» імей НОМЕР_5 із сім - картою; записник; флеш карта 512 мб, марки «Нокіа»; оптичні диски різних марок; флеш карта 32 Gb; SSD 240 Gb марки «Good RAM»; HDD 1TB, s/n WPE021YO; портативний HDD 1 TB s/n- 01126; чорнові записи на аркушах паперу; іменний список; розрахунок заробітної плати; дві сім карти «Київстар»; одна сім карта «Водафон»; упаковка до сім карт «Київстар»; упаковка до сім карти «Водафон»; 1740 злотих; 605 доларів США; дискети «Samsung»; HDD марки «Samsung», 640 Gb, моделі ST640LM000.

25.07.2019 вище вказані речі та документи визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Вищевказані речі мають силу речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, використовувалися як засоби (знаряддя) вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з цим, просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав викладених у ньому, просили клопотання задовольнити.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, вважає, що слідчим дане клопотання подано з порушенням визначеного ст. 171 КПК України терміну. До такого висновку вона дійшла дослідивши конверт у матеріалах іншого клопотання про накладення арешту на майна в рамках цього ж кримінального провадження, де вона так само представляла інтереси володільця майна. До такого переконання її призводить вартість марок, наклеяних на вказаний конверт, оскільки вага вкладення (клопотань з додатками) не відповідає здійсненій марками оплаті. Крім того, пояснила, що грошові кошти, вилучені у ОСОБА_10 є не грошовими коштами отриманими від злочинної діяльності, а його власними заощадженнями, всі інші предмети та речі не мають відношення до розслідуваного кримінального правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З даним клопотання слідчий звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з дотриманням строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України 26.07.2019 року, тобто на наступний день після проведення обшуку в ході якого було тимчасово вилучене майно, надіславши вказане клопотання на адресу суду засобами поштового зв`язку.
Доводи представника володільця майна щодо несвоєчасності звернення слідчого до суду з даним клопотанням є її припущенями, які належними та допустими доказати не підтверджені.

Відповідно до положень ст.167 КПК України якими передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, попередження можливого їх знищення, втрати або пошкодження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

Доводи представника володільця майна про те, що вилучені грошові кошти є заощадженями ОСОБА_10 , отриманими законним шляхом та надані на підтвердження цього докази, не є беззаперечним та достатнім підтвердженням наведених доводів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП у Волинській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000332 від 04.02.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, заборонивши відчуження, використання та розпорядження, а саме на: мобільний телефон «Інтер Телеком» (імей не встановлений); мобільний телефон «Нокіа» імей НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Нокіа» імей НОМЕР_2 з сім - картою; мобільний телефон «LG» імей НОМЕР_3 ; мобільний телефон «LG» імей НОМЕР_4 із флеш картою; мобільний телефон «Samsung» імей НОМЕР_5 із сім - картою; записник; флеш карта 512 мб, марки «Нокіа»; оптичні диски різних марок; флеш карта 32 Gb; SSD 240 Gb марки «Good RAM»; HDD 1TB, s/n WPE021YO; портативний HDD 1 TB s/n- 01126; чорнові записи на аркушах паперу; іменний список; розрахунок заробітної плати; дві сім карти «Київстар»; одна сім карта «Водафон»; упаковка до сім карт «Київстар»; упаковка до сім карти «Водафон»; 1740 злотих; 605 доларів США; дискети «Samsung»; HDD марки «Samsung», 640 Gb, моделі ST640LM000.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_1