Провадження № 1-кс/344/7043/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000308 від 22.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що 21.07.2019 близько 23.30 год., перебуваючи поряд із дільничною виборчою комісією № 260418, що в с. Акрешори Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , керуючись єдиним злочинним умислом на заподіяння працівникові поліції тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, усвідомлюючи що ОСОБА_9 одягнутий у формений одяг, однострій, працівника поліції і перебуває при виконанні службових обов`язків, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_9 , повалили останнього на землю, де утрьох нанесли серію ударів по голові та тілу потерпілого, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійних саден обличчя, правої китиці, забійної гематоми обличчя, забою м`яких тканин поперекової ділянки хребта.

Зокрема, як зазначено в поданому клопотанні, 19 липня 2019 відповідно до затвердженого плану заходів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо забезпечення правопорядку та публічної безпеки під час проведення передвиборчої кампанії та позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 років, слідчий слідчого відділення Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , перебував під час виконання службових обов`язків та у відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», виконував покладені на поліцію завдання щодо забезпечення публічної безпеки та громадського порядку на території дільничної виборчої комісії № 260418, що в с. Акрешори Косівського району Івано-Франківської області.

21.07.2019 о 20.00 год. після закриття дільничної виборчої комісії слідчий слідчого відділення Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 відповідно до пунктів плану забезпечував підтримання правопорядку на території дільничної виборчої комісії № 260418.

Цього ж дня, близько 23.30 год. ОСОБА_9 під час охорони громадського порядку біля вхідних дверей дільничної виборчої комісії почув крики. Прибувши до вказаного місця до нього звернулася голова дільничної виборчої комісії ОСОБА_10 з приводу припинити протиправні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які зі слів ОСОБА_10 намагалися зайти у приміщення дільничної виборчої комісії, при цьому наносили удари ногами у вхідні двері.

Працівник поліції ОСОБА_9 з метою припинення незаконних дій висловив законну вимогу вказаним особам припинити зазначені протиправні дій та підійшов підійти до останніх з метою припинити протиправні дії. Однак, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 не бажаючи виконувати законні вимоги поліцейського, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почали поводити себе зухвало та агресивно, голосно висловлюючись нецензурною лайкою в адресу поліцейського ОСОБА_9 , відмовились виконувати законні вимоги працівника поліції відштовхуючи його в область грудей та передпліччя шарпали за різні частини форменого одягу, однострою, чим вчинили опір поліцейському під час виконання ним службових обов`язків.

22 липня 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину; знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої та невеликої тяжкості, за вчинення яких згідно із ч. 2 ст. 342 передбачено покарання у вигляді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до двох років та відповідно до ч. 2 ст. 345 КК України передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк, перебуваючи на волі та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування, вживати заходи по перешкоджанню встановленню інших співучасників вчинення злочинів, може продовжити кримінальні правопорушення та вчинити інші кримінальні правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити документи, речі та предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинених ним кримінальних правопорушень та являються доказами його вини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані обставини підтверджуються наявністю у ОСОБА_5 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, вишукуванням ним можливостей виїхати за межі України на роботу.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин справи.

Відтак, як зазначено в поданому клопотанні, зазначені обставини свідчить про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили клопотання задовольнити, розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави просили не визначати.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, вважає наведені прокурором ризики недоведеними. Просив у задоволенні клопотання відмовити, врахувати те, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання, походить з багатодітної сім`ї, працює неофіційно, поряд з матір`ю є годувальником молодших братів та сестер, а тому просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої та невеликої тяжкості.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 22 липня 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування відповідною сукупністю матеріалів кримінального провадження, які містяться у протоколі огляду місця події від 22.07.2019, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими доказами в їх сукупності, та, зокрема, фактом визнання своєї вини у вчинених діях самим підозрюваним, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження (не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення), а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 відповідного злочину.

При цьому, враховуючи конкретні обставини правовідносин в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, за один з яких максимальною мірою покарання є позбавлення волі до п`яти років, а тому він усвідомлює неминучість покарання.

В той же час, слідчий суддя також враховує і той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 не покинув місце події (як один із інших підозрюваних в даних злочинах).

Прокурором також доведено ризик можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, в контексті зазначеного слідчий суддя звертає увагу на те, що, в судовому засіданні слідчому судді надано Рапорт старшого слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 від 22.07.2019 року, зі змісту якого вбачається, що в рамках даного кримінального провадження, особи, які є свідками відповідних кримінальних правопорушень, відмовилися надавати пояснення, посилаючись на те, що особи, що підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , негативно зарекомендували себе в с. Акшешори Косівського району, що постійно вчиняють конфлікти з односельчанами.

Відтак, враховуючи зазначене, а також, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також впливати на свідків даного кримінального правопорушення та потерпілого в ньому.

В той же час, враховуючи конкретні обставини в даному кримінальному провадженні, з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_5 не покинув місце події після вчинення інкримінованих йому дій, свою вину у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється у цьому (що ним самостійно зазначено в судовому засіданні), посилаючись на вплив алкоголю на його свідомість та здатність усвідомлення в той момент вчинюваних дій, слідчий суддя приходить до висновку про те, що на даному етапі прокурором не доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та обґрунтованим в судовому засіданні.

ОСОБА_5 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також має стійкі соціальні зв`язки (проживає з матір`ю та братами і сестрами).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що доведені прокурором певні ступені ризиків можливості переховування підозрюваного від органу досудового слідства та суду, можливість впливу на свідків та потерпілих, та продовження злочинної діяльності, на думку слідчого судді, можна усунути шляхом застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк, що не перевищує строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, - до 21 вересня 2019 включно, заборонивши йому щоденно цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати житло (будинок) за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім й необхідним запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам та достатнім заходом забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому щоденно цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати житло (будинок) за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з с. Акрешори, присілок Млин Косівського району, Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з усіма свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю, -

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 21 вересня 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.07.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1