Справа № 173/2405/19
Номер провадження1-кп/173/264/2019
В И Р О К
іменем України

07 листопада 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000747 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , 03 вересня 2019 року близько 18:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись в с Адалимівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення майна з неогородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу пройшов на його територію, де підійшовши до будівлі підвалу визначив елементи металевої конструкції останнього як предмет свого злочинного посягання.

Після чого, у вказаний день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю контролю за своїми діями, за допомогою фізичної сили рук розхитав та від`єднав металеву конструкцію, яка тримала дверцята люку підвалу, та умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, викрав два металевих швелера довжиною по 3 метра кожен, вартістю 457,47 гривень за одиницю на суму 914,94 гривень, два металевих кутника розміром 20 х 20 мм, довжиною по 1 метр кожен, вартістю 22,64 гривні за одиницю на суму 45,28 гривень, кутник металевий розміром 35 х 35 мм, довжиною 1,1 м вартістю 38,54 гривні, які в руках виніс з території вказаного домоволодіння та таким чином залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 151 від 17.09.2019 року матеріальний збиток на загальну суму 998,76 гривень у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого, ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладених в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив що дійсно при вказаних обставинах він у вересні 2019 року, пройшов на неогороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , підійшов до підвалу, розхитав та від`єднав металеву конструкцію, яка тримала дверцята люку підвалу та викрав металеві швелери та кутники, які потім здав на металолом. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні: два швелери та три кутники, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1