ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1380 /19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

адвокатів - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами
адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_7

на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , 1988 року народження, у кримінальному провадженні № 0004011 від 23.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25 липня 2019 року задоволено клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , 1988 року народження, у кримінальному провадженні № 0004011 від 23.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) на 60 днів, з моменту фактичного затримання до 12:30 години 20.09.2019 р. Визначено заставу у розмірі 57630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) гривень, після внесення якої підозрюваного вирішено звільнити з під варти та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники адвокати ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , посилаючись на рішення ЄСПЛ, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування скарги адвокат посилається на порушення строків при врученні повідомлення про підозру, оскільки воно було вручене після спливу 24 годин з моменту затримання. Також зазначила, що наявність судимості у підозрюваного не може бути підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим. Розмір застави вважає заздалегідь непомірною сумою для підозрюваного. Враховуючи, що ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину і лише тільки працевлаштувався на роботу, розмір застави 57 630 грн. є для нього та його родини завідомо непомірним. Також посилається на недоведеність вказаних у клопотанні ризиків та неможливості запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вважає, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обгрунтування апеляційної скарги адвокат зазначив, що вплив підозрюваного ОСОБА_7 на іншого підозрюваного ОСОБА_11 неможливий, враховуючи, що ОСОБА_11 є ініціатором кримінального правопорушення, який розпочав бійку з потерпілим, вилучив у нього майно, розпорядився цим майном, а ОСОБА_7 був помилково втягнутий у бійку, не вилучав у потерпілого майна, не отримав від цього майна ніякої вигоди. При цьому, відносно ОСОБА_11 застосовано домашній арешт, а відносно ОСОБА_7 тримання під вартою. Впливати на потерпілого і свідків ОСОБА_7 не може, оскільки вони вже дали показання. Ризик вчинення ОСОБА_7 іншого злочину є немотивованим та таким, що суперечить ст. 17 КПК України. ОСОБА_7 має постійне місце проживання, утримує малолітню доньку, працює, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Крім того, підозрюваний пояснив, що не має на меті уникати кримінальної відповідальності і переховуватись, а навпаки сприятиме ходу досудового розслідування, з`ясуванню всіх обставин справи, так як особисто зацікавлений у неупередженому та об`єктивному розгляді справи.

Підозрюваний в своїй апеляційній скарзі просить змінити йому тримання під вартою на підписку про невиїзд або домашній арешт, посилаючись на те, що він не вчиняв кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, підозрюваного та його адвокатів, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Московського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0004011 від 23.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

23.07.2019 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК та 24.07.2019 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

23.07.2019 року слідчий поліції ОСОБА_10 звернулась до слідчого судді Московського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_7 вчинено злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, він ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має, не володіє міцними соціальними зв`язками, що свідчить про його стійкий асоціальний злочинний настрій, а тому існують ризики переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого злочину, незаконного впливу на потерпілого та свідків та перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню. Вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання зазначеним вище ризикам.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25 липня 2019 року клопотання слідчого задоволено. Відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) на 60 днів, з моменту фактичного затримання до 12:30 години 20.09.2019 р., визначено заставу у розмірі 57630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) гривень, після внесення якої підозрюваного вирішено звільнити з під варти та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами: протоколами огляду місця події від 22.07.2019 та 23.07.2019, під час яких виявлено та вилучено викрадений мобільний телефон, одяг підозрюваного, показаннями потерпілого та свідків, пред`явленням підозрюваного для впізнання потерпілому та свідкам. Ввважав ризик незаконного впливу на іншого підозрюваного, потерпілого чи свідків з боку ОСОБА_7 не можна виключати, як і ризик вчинення іншого злочину, враховуючи позицію підозрюваного щодо невизнання певних обставин вчиненого кримінального правопорушення. Ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду вважав недоведеним, посилаючись на санкцію ч. 2 ст. 186 КК України, яка передбачає поміж іншого, і звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суддя вважав наявність постійного зареєстрованого місця проживання, малолітньої дитини на утриманні, місця роботи, про що зазначено як у повідомленні про підозру, так і в клопотанні, свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного в місті постійного проживання. Враховуючи, що ОСОБА_7 в минулому притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину та, отримавши певну довіру суду, яка виразилась в ухваленні вироку зі звільненням від покарання з іспитовим строком, не виправдав її та знову підозрюється у вчинені злочину проти власності, прийшов до висновку, що доведений ризик незаконного впливу на іншого підозрюваного, потерпілого чи свідків з боку ОСОБА_7 і ризик вчинення іншого злочину. Існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином вважав не конкретизованим прокурором. З урахуванням викладених обставин, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених с. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов к висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави буде запобігати спробам підозрюваного чинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: дані про особу підозрюваного, який не одружений, працює, зі слів, на посаді вантажника в ТОВ «Посад», має постійне зареєстроване місце проживання, малолітню дитину, раніше в силу ст. 89 КК України, не судимий. Вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події від 22.07.2019 та 23.07.2019, під час яких виявлено та вилучено викрадений мобільний телефон, одяг підозрюваного, показаннями потерпілого та свідків, пред`явленням підозрюваного для впізнання потерпілому та свідкам. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A).

Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, погоджується і апеляційний суд.
Доводи адвоката ОСОБА_9 , в її апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спростовується матеріалами справи і пред`явленою ОСОБА_7 підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Посилання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_9 на порушення строків вручення повідомлення про підозру не свідчить про необґрунтованість ухвали. Відповідно до протоколу затримання від 23.07.2019 р., ОСОБА_7 фактично затриманий о 17-30 год. 23.07.2019 р. Про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 повідомлено 24.04.2019 о 13-30 год. Відповідно до ст. 278 КПК України, в разі затримання або арешту особи повідомлення складається і вручається їй протягом доби після затримання в робочий час з урахуванням моменту затримання, а саме: якщо затримання відбулося після 22 години, то складення й вручення повідомлення повинно здійснитися наступного дня в робочий час, який для кримінального провадження становить період, коли на підставі ч. 4 ст. 223 КПК дозволяється проводити слідчі (розшукові) дії, тобто з 6 години ранку до 22 години вечора.
Доводи стосовно занадто непомірного розміру застави, з врахуванням тих обставин, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину і лише тільки працевлаштувався на роботу, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу були враховані. Також слідчим суддею були враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків (ч. 4 ст. 183 КПК). Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Розмір застави суддею визначений з розрахунку 1921 грн. місячного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Доводи адвоката ОСОБА_12 , в його апеляційній скарзі стосовно недоведеності ризиків, заперечення підозрюваним деяких обставин кримінального правопорушення спростовуються матеріалами справи, пред`явленою ОСОБА_7 підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і підтверджуються наданими до клопотання доказами: протоколами огляду місця події від 22.07.2019 та 23.07.2019, під час яких виявлено та вилучено викрадений мобільний телефон, одяг підозрюваного, показаннями потерпілого та свідків, пред`явленням підозрюваного для впізнання потерпілому та свідкам. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 , стосовно того, що він не вчиняв кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, то слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційних скарг не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення .

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25 липня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді