Справа № 548/1682/15-к
Провадження №1-кс/548/1008/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2019 року м. Хорол
Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Представництва «Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А.» адвоката ОСОБА_4 , розлянувши у судовому засіданні в м. Хорол клопотання адвоката Представництва «Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А.» ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000410 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчоо судді Хорольського районного суду Полтавської області з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000410 від 01.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1, 239-1, 240 КК України

В даному клопотанні він вказує, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 19.10.2015 у судовій справі № 554/12757/15-к накладено арешт на майно, вилучене 07.10.2015 в ході обшуку офісного приміщення Представництва.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказав, що на даний час наявні всі правові підстави для скасування накладеного арешту на майно Представництва, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, так як відсутня потреба в подальшому арешті майна Представництва з огляду на встановлену непричетність посадових осіб Представництва до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються в рамках кримінального провадження. По кримінальному провадження протягом 2-х років не проводяться слідчі дії, доказовоо значення вилучені документи не мають.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просить скасувати арешт майна накладений вищевказаною ухвалою суду.

В судовому засідання адвокат ОСОБА_4 клопотанняпідтримав, з підстав зазначений у ньому, просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що завчасно вирішувати питання про скасування арешту на майно, вказав, що документи, які просить повернути скаржник є речовими доказами, тому просив суд не скасовувати арешт майна.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши наявні матеріали даного клопотання в їх сукупності та взаємозв`язку приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасуваня арешту майна, виходячи з таких правових підстав.

У пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 р.).

Відповідно до п.5 ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, направлення до суду обвинувального акту або закриттям кримінального провадження.

Нормами ст.8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. При цьому, поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до положень ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності).

При цьому, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).

За нормами ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування, по кримінальному провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000410 від 01.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1, 239-1, 240 КК України

В рамках розслідування даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 19.10.2015 у судовій справі № 554/12757/15-к накладено арешт на майно, вилучене 07.10.2015 в ході обшуку офісного приміщення Представництва.

Матеріали справи свідчать, що арешт накладено на письмові документи Представництва, (бухгалтерську документацію по взаємовідносинах Представництва із його контрагентами, що стосуються його господарської діяльності).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя приходить до переконання, що на даний час наявні всі правові підстави для скасування накладеного арешту на майно Представництва, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що з моменту внесення відомостей по даному кримінальному провадження підозра нікому не пред`явлена і не пред`являлася.

Оскільки у кримінальному провадженні №0000410 від 01.08.2014 відсутні підозрювані особи, а повідомлення про підозру взагалі ніколи не складалось, очевидним є відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Вищевказані обставини прямо вказують на необхідність скасування накладеного арешту на майно.

Слідчий суддя констатує, що відсутня потреба в арешті майна Представництва з огляду на термін здійснення досудового розслідування

Відповідно до ст. 2 КПК України одним із основних завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Іншою, не менш важливою засадою, є принцип дотримання розумності строків досудового розслідування. Критеріями розумності строків кримінального провадження, відповідно до положень ч.3 ст.28 КПК України, визнаються, зокрема, обсяг та специфіка процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

На противагу вказаному, слідство у кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на майно Представництва, триває з 01.08.2014, тобто майже 5 років.

Порушення слідчим розумності строків досудового розслідування має наслідком також і порушення прав та законних інтересів осіб, чиї права тим чи іншим чином обмежуються в рамках досудового розслідування.

З огляду на те, що майно Представництва продовжує перебувати під арештом в рамках даного кримінального провадження, таке вражаюче порушення слідчим розумності його строків автоматично призводить до кричущого порушення прав Представництва як власника майна, що створює необхідність скасування арешту майна з метою негайного припинення необґрунтованого процесуального примусу.

Слідчий суддя констатує, що протягом всього 2017, 2018 та 2019 років у кримінальному провадженні не проведено жодної слідчої дії.

З аналізу наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час у ньому проведено всі можливі слідчі та процесуальні дії, а подальше розслідування лише призведе до безпідставного обмеження прав його учасників.

Зокрема, в ході слідства працівниками правоохоронних органів допитану велику кількість свідків, причому декількох з них неодноразово. Проте, останній допит у межах даного провадження проведено у червні 2016 року, тобто, 3 роки тому, що свідчить про отримання слідчими всіх необхідних показів.

Остання ухвала про здійснення слідчих чи інших процесуальних дій, постановлена в межах провадження, датована 08.12.2016 та стосується тимчасового доступу до документів банківської справи Представництва (судовий номер справи 554/12787/15-к).

З часу постановлення зазначеної ухвали суду будь-які клопотання в межах кримінального провадження 0000410 щодо здійснення слідчих чи інших процесуальних дій у провадження не подавались.

ЄСПЛ у рішеннях у справах «Стретч проти Сполученого Королівства» та «Ісмаїлов проти Російської Федерації» наголошує на одному з обов`язкових критеріїв правомірності втручання у право мирного володіння майном його «пропорційності», «справедливій рівновазі» між суспільним та приватним інтересами.

Виходячи із описаних вище обставин, зазначені критерії недотримуються.

Згідно з положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

В свою чергу, метою заходів забезпечення кримінального провадження застосовуються є досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК України).

Проте, зважаючи на те, що протягом трьох років фактично досудове розслідування не проводиться, досягнута мета арешту та відпала подальша потреба в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя також вважає за необхідне вказати, що з моменту накладення арешту на майно пройшло майже 4 роки, проте доказового значення документів не встановлено.

Наведена обставина свідчить про те, що з документами, які за твердженням сторони обвинувачення можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, повинні були бути проведені всі можливі слідчі та процесуальні дії, їх зміст мав бути підданий детальному дослідженню.

Проте, як вбачається із матеріалів провадження, віднесення документів до знарядь вчинення кримінального правопорушення, так само як і наявність на них слідів злочину, не підтвердилась, що вказує на необхідність скасування арешту, накладеного на них.

Поряд з цим, у Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» Судом вказається на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, зокрема, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Отже, з урахуванням відомостей, які внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1, 239-1, 240 КК України, характеристики об`єктивної сторони складу даного кримінального правопорушення, з огляду на завдання, які стоять перед слідчим суддею в частині вирішення питань щодо законності та обґрунтованості обмеження прав та свобод особи під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, обґрунтовані доводи юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, накладений Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 19.10.2015 арешт на майно Представництва «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» підлягає скасуванню у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката Представництва «Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А.» ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000410 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна Представництва «Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А.», накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.10.2015 року усправі № 554/12757/15-к по кримінальному провадженню № 0000410 від 01.08.2014 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підляає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 05.11.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1