Дата документу 11.07.2019
Справа № 334/687/17
Провадження № 1-в/334/37/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Ленінського районний суду м. Запоріжжя складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4

розглянувши заяву ОСОБА_4 щодо вирішення питання долі речових доказів у кримінальному провадженні № 1 кп/334/80/18 334/687/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_4 щодо вирішення питання долі речових доказів у кримінальному провадженні № 1 кп/334/80/18 334/687/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України. А саме, ОСОБА_4 вказує на те, що під час його затримання 31.12.2016 року, у нього був вилучений мобільний телефон «Нокіа» в корпусі рожевого кольору, сім-карта оператора МТС та грошові кошти у розмірі 250 гривень. На теперішній час, вказані речі не повернуті, а вироком суду від 10.12.2018 року доля цих речей не визначена.. Просить суд ухвалити рішення щодо повернення йому вищевказаних речей.

У судовому засіданні ОСОБА_4 просив суд ухвалити рішення на власний розсуд.

Прокурор заперечував проти повернення даних речей, оскільки у протоколі затримання жодних з перелічених речей не вказано, а звідси повертати не має чого.

Розглянувши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви виходячи з наступного:

При ухваленні вироку відповідно до положень ст.ст. 100, 372 КПК України підлягає вирішенню питання про речові докази у справі.

З матеріалів справи вбачається, що згідно вироку Ленінського районного суду від 10.12.2018 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України а призначено покарання. В порядку ст..100 КПК України, вирішено питання щодо речових доказів, а саме: мобільний телефон в корпусі чорно - сірого кольору фірми «Lenovo S660», який знаходився на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - повернутий останній за належністю; шкіряна сумка (BRADFORD», комплект ключів в кількості 5 штук у чохлі з шкіро - замінювача, футляр для окулярів, чорного кольору, окуляри, мобільний телефон фірми «Nokia», моделі 108, в корпусі чорного кольору імей код № НОМЕР_1 та імей код № НОМЕР_2 , банківська картка ПАТ КБ «ПУМБ» з № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - повернутий останньому за належністю. Інших речових доказів, які нібито знаходяться на зберіганні в ГУНП в Запорізькій області по даній кримінальній справі не було.

Таким чином, виходячи з вищевказаного, суд не має можливості вирішувати питання долі речових доказів у кримінальному провадженні № 1 кп/334/80/18 334/687/17 відносно ОСОБА_4 які не були визнані речовими доказами. Отже у задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 100, 372, 379 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 щодо вирішення питання долі речових доказів у кримінальному провадженні № 1 кп/334/80/18 334/687/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу протягом 7 діб може бути подано апеляцію до Запорізького Апеляційного суду м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1