Справа № 143/1699/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 16.08.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , українця, громадянина України, уродженця с. Уладівка, Літинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,
зі сторони захисту
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
15.08.2016 близько 21:00 години, ОСОБА_3 . перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Фіат-124», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Київській в м. Погребище Вінницької області, в напрямку АЗС «ОККО», в районі перехрестя з вул..Терлецького, в порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку із подією ДТП та згідно з яким «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», під час здійснення маневру обгону попутного транспортного засобу, в момент об`єктивної появи в полі зору велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку, маючи технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив наїзд на вищевказаного учасника дорожнього руху ОСОБА_9 , у зв`язку з чим останній від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у Погребищенській ЦРЛ.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся. В той же час, цілком очевидно, що обставини ДТП, що стались ОСОБА_3 не пам`ятає, а відомі вони йому зі слів інших осіб.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доводиться дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами :

Показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які будучи допитані в судовому засіданні показали, що ОСОБА_3 на момент ДТП керував автомобілем «Фіат-124», державний номерний знак НОМЕР_1 та знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що була пассажиром в автомобілі ОСОБА_15 на момент ДТП. Щодо обставин ДТП показала, що оскільки ОСОБА_15 був п`яний, то машина рухалась не прямолінійно, а періодично виїздила на смугу зустрічного руху. На момент ДТП, автомобіль під керуванням ОСОБА_15 виїхав на зустрічну смугу, де і відбулось зіткнення.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.08.2016 та схемою до нього в якому зафіксовано слідову інформацію та дорожню обстановку на місці де відбулась ДТП. Зокрема місце розташування осипу уламків фарби, осипу скла, подряпин на дорожньому покритті, соломи, яку перевозив велосипедист ОСОБА_9 , автомобіля, велосипеда, чоловічого шльопанця, чоловічої куртки вказують на те, що зіткнення велосипеда під керуванням ОСОБА_9 та автомобіля «Фіат-124», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_15 відбулось на зустрічній смузі руху по відношенню до напрямку руху автомобіля «Фіат-124».
Висновком експерта № 2052 від 29.08.2016, згідно якого в крові ОСОБА_15 , яка була відібрана після ДТП (протокол відібрання зразків від 16.08.2016) виявлено етиловий спирт у концентрації 2,5 проміле.
Висновком експерта № 125 від 16.09.2016, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від сполучної травми голови, живота, кінцівок, що ускладнилась травматичним шоком важкого ступеню, набряком та дислокацією головного мозку. Сполучна травма голови, живота, кінцівок: перелом кісток носа, закрита черепно- мозкова травма (крововиливи під оболонки головного мозку), розриви селезінки, відкритий перелом кісток правого передпліяччя відкритий перелом кісток лівої гомілки, численні рани, садна на обличчі, грудній клітці, кінцівках, синці на лівій кисті та нижніх кінцівках виникла від дії тупих твердих предметів 15.08.2016, можливо, за обставин ДТП(при наїзді легкового автомобіля на велосипедиста).
Висновком екперта № 657а від 12.10.2016, згідно якого робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Фіат-124», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її вихідні параметри.
Висновком експерта № 747 а від 07.11.2016, згідно якого зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_3 та велосипеда під керуванням ОСОБА_9 сталося в м. Погребище на вул. Київській на лівій смузі руху в напрямку АЗС «Окко» перед початком осипу скла.

Протоколом проведення слідчого експеременту від 08.10.2016, в ході якого було відтворено обстановку, яка існувала на момент ДТП і встановлено видимість велосипедиста, яка склала 59,7 м.

Протоколом проведення слідчого експеременту від 08.10.2016, в ході якого було відтворено обстановку, яка існувала на момент ДТП і встановлено видимість елементів дороги, яка склала 36,6 м. при ближньому світлі фар на середніх обертах двигуна. За наявності зустрічного автомобіля з дальнім світлом видимість велосипедиста становить 69, 8 м. та він постйно знаходиться в полі зору водія.

Висновком експерта №3076/3077/18-21 від 27.05.2019, згідно якого на час первинного контактування повздовжні вісі автомобіля та переднього колеса велосипеда розташовувались у положенні близькому до паралельного, при чому ТЗ рухались в зустрічному напрямку. Місце наїзду розташовувалось на смузі зустрічного руху по ходу руху автомобіля ФІАТ. В даній дорожній ситуації в дія водія автомобіля ФІАТ -124 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог п. 12.3 чи п. 12.2, 12.3, 12.4 при русі з швидкістю 70 км/год правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням події данного ДТП.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває.
Крім цього, суд враховує, що від вчиненого кримінального правопорушення настала смерть потерпілого, характер та мотиви допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень, а саме він усвідомив наслідки вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_5 , а частково в сумі 1500 грн. ОСОБА_6 .

Обставинами, відповідно до ст. 66 КК України які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Також суд враховує досудову доповідь підготовлену представниками уповноваженого органу з питань пробації за ухвалою суду стосовно обвинуваченого, в якій відображено інформацію, що характеризує обвинуваченого та висновки щодо можливої міри покарання, яку не пов`язують із ізоляцією обвинуваченого від суспільства.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання та інших обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи, думки потерпілих, щодо можливого покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 має посвідчення водія категорії В серії НОМЕР_3 та стаж керування транспортними засобами близько 3-х років, вчинив кримінальне правопорушення в стані важкого алкогольного сп`яніння на що вказує рівень концентрації етилового спирту в його крові, проігнорувавши вимоги ПДР України, які забороняють керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, отож суд вважає, що застосування додаткового покарання, відповідно вимог ст. 77 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами є необхідним з метою попередження вчинення ним нових злочинів.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди, вирішуючи який суд виходить з такого.

Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні в обґрунтування моральної шкоди потерпіла пояснила, що в результаті умисних дій обвинуваченого від отриманих тілесних ушкоджень помер її чоловік, з яким вона проживала в незареєстрованому шлюбі, що є невиправним горем для сім`ї, було понесено непередбачувані витрати. Ці обставини призвели до порушення звичного для неї та сім`ї порядку організації життя, а тому вимагали додаткових зусиль для його відновлення здоров`я.

Факт проживання потерпілої ОСОБА_6 і загиблого ОСОБА_9 однією сім`єю, як чоловіка і жінки підтверджується, як показаннями самої потерпілої та і показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_16 , яка показала, що протягом трьох років до загибелі, покійний ОСОБА_9 проживав з потерпілою ОСОБА_6 однією сім`єю, як чоловік і жінка, піклуючись про неї та її дитину інваліда.

Суд враховує моральні переживання, понесені потерпілою у зв`язку зі смертю цивільного чоловіка, характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, часу та зусиль, що необхідні для відновлення попереднього стану та вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки визначене потерпілою відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. зможе в певній мірі компенсувати їй заподіяну шкоду, враховуючи, що наслідки є непоправними. Заподіяна моральна шкода підлягає відшкодуванню з обвинуваченого, у відповідності зі ст. 23, 1167 ЦК України.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту вичерпано 05.07.2016 року, питання про продовження строків застосування запобіжного заходу судом у подальшому не вирішувалось.
Керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76,77 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) грн.
Речові докази:
- автомобіль марки «Фіат 124», д. н. НОМЕР_1 який зберігається на штраф майданчику Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути ОСОБА_3 як законному власнику;
- акумулятор марки «Westa», авто магнітола «Pioneer», радіатор, карбюратор, насос, пружину зварювального апарату, уровень, мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5830і», без сім-карти, із флеш-картою ємністю 8 ГБ та мережевий подовжувач, передані на зберігання ОСОБА_17 , залишити останній;
- велосипед «Україна», переданий на зберігання ОСОБА_6 , залишити в її розпорядженні.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 6507(шість тисяч пятсот сім) грн. 04 коп.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1