Справа № 306/249/19
Провадження № 11-кп/4806/806/19
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

04.10.2019 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевірив апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 12.09.2019 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України .

Цією ухвалою за клопотанням прокурора відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з дня затримання.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, обвинуваченого негайно звільнити з - під варти.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Статтею 392 КПК України визначений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

За змістом указаних вище норм вбачається, що ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №000634 щодо ОСОБА_2 під час підготовчого судового засідання окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час підготовчого судового засідання кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.3 ст.185 КК України судом першої інстанції в порядку ст.ст.314-315 КПК України вирішено клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

-2-

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до постановленого рішення Конституційним судом України 13.06.2019 по справі № 3-208/2018(2402/18) № 4-р/2019, за конституційною скаргою ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

У своєму рішенні Конституційний Суд дійшов висновку, що положення частини другої статті 392 Кодексу в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства.

Разом з тим, в данному випадку під час судового засідання обвинуваченому ОСОБА_2 не продовжувався запобіжнийз ахід у вигляді тримання під вартою, а був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ст.392 КПК України та вищевказане рішення Конституційного Суду України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала Свалявського районного суду від 12.09.2019 в частині застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варт не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Виходячи з вимог ч.4 ст. 399 КПК України суддя відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України.

Оскільки, ухвали суду, постановлені судом першої інстанції в порядку ст.314 КПК України, окрім ухвали про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, окремому оскарженню не підлягають, тому згідно з вимогами ч.4 ст.399 КПК України у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 12.09.2019 - слід відмовити.

Керуючись ст.392, ч. 4 ст. 399 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 12.09.2019 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою направити захиснику адвокату ОСОБА_5 , як особі, що її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: