ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/412/19
Провадження № 1-кп/210/391/19

"15" жовтня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, із середньотехнічною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.03.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 26.04.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.03.2016 року та остаточно призначено 4 роки 3 місяці позбавлення волі; 27.09.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, на даний час відбуває покарання у ДУ «Криворізька виправна колонія №80»,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим 27.09.2017 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, знову вчинив злочин за наступних обставин.

Відповідно до рішення комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в ДУ «Криворізька УВП (№3)» (протокол від 10.11.2017 №48/1), з 17.11.2017 року ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Шиферна, 3.

03.12.2018 року на підставі постанови начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_5 від 22.11.2018 року засудженого ОСОБА_4 було переведено до дільниці соціальної реабілітації для подальшого відбування покарання в порядку ч.1 ст.101 КВК України.

29.12.2018 року засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 22 год. 00 хв., тобто після команди «Відбій» перебував у спальному приміщенні житлової будівлі дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Криворізька виправна колонія №80», за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Шиферна, 3.

30.12.2018 року, приблизно о 04 год. 10 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) засуджений ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на втечу з місця позбавлення волі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, через незачинені на замок двері самовільно вийшов на подвір`я і направився до в`їзних воріт території дільниці соціальної реабілітації. Підійшовши до в`їзних воріт на територію дільниці соціальної реабілітації засуджений ОСОБА_4 пересвідчився, що за ним не спостерігають представники адміністрації установи та відкрив не зачинені на замок ворота і покинув територію дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)».

Перебуваючи поза територією Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», засуджений ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на втечу з місця позбавлення волі, направився у напрямку вокзалу залізничної станції «Кривий Ріг».

30.12.2018 року о 06 год. 10 хв. молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_6 була проведена ранкова перевірка засуджених, які відбувають покарання у дільниці соціальної реабілітації, під час якої встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній на території дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)».

30.12.2018 року біля 07 год. 15 хв. співробітниками оперативного відділу Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» під час проведення першочергових заходів для встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 , останній був виявлений у залі очікування приміщення вокзалу на залізничній станції «Кривий Ріг», що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 11 та в подальшому доставлений до виправної колонії.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії, направлені на втечу з місця позбавлення волі, а саме самовільно покинув територію виправної колонії.

Із самого початку, ОСОБА_4 визнав свою вину частково, а в подальшому, змінив позицію та повідомив суду у судовому засіданні, що свою вину визнає повністю, щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати. Крім того, просив суд вирішити питання щодо скороченого розгляду даного кримінального провадження.

Прокурор, посилаючись на те, що це є правом обвинуваченого, не заперечував про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті та пояснив суду, що дійсно 29.12.2018 року він отримав заробітну плату, яку отримував щомісячно за роботи, які виконував під час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації. Так, маючи при собі 150 грн. вирішив самовільно покинути територію ДУ «Криворізька виправна колонія №80» та поїхати до свого батька (з яким довгий час не спілкувався) за адресою своєї реєстрації, а саме, АДРЕСА_1 . Після чого, рано вранці, приблизно о 4 годині 30 хвилин, самовільно, не узгоджуючи свої наміри з будь-ким, вирішив поїхати до себе до дому. Користуючись тим, що воріття не були замкнені на замок, відкрив засов та покинув місце відбування покарання і поїхав до залізничної станції «Червона» у м. Кривому Розі, щоб поїхати до себе до дому. Однак, був затриманий працівниками колонії біля вказаної станції залізничного вокзалу. Крім того, ОСОБА_4 додав, що йому не було відомо про те, що його дії будуть розцінені як втеча з місця позбавлення волі.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 та погоджується із кваліфікацією його дій за ч.1 ст.393 КК України, як втеча з місця позбавлення волі, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що ним вчинено злочини, які відповідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, вину у скоєному злочині визнав повністю та кається.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, при цьому враховує, що обвинувачений вчинив злочин у період відбування покарання в місцях позбавлення волі, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.393 КК України, з відбуванням покарання у кримінально-виправній установі закритого типу.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з роз`ясненнями, які зазначені в п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами ст.71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. При вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.

Отже, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за правилами ст.71 ч.1 КК України, тобто з урахуванням невідбутого ним покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року.

Таким чином, на підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за ч. 1 ст. 393 КК України слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні. Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування не накладався.

Речові докази відсутні.

Потерпілі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , обчислювати з 15.10.2019 року.

Матеріали кримінального провадження №0001852 від 30.12.2018 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №210/412/19, провадження №1-кп/210/391/19.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення,
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1