Справа № 472/1091/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання запобіжного заходу
12 серпня 2019 року смт. Веселинове

Слідчий суддя Веселинівського районного суду ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000314 від 12.08.2019року клопотання слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, перебуваючи в фактично шлюбних відносинах, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Веселинівського районного суду надійшло клопотання слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з матеріалами клопотання під час досудового розслідування встановлено, що 11.08.2019 року в вечірній час ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . У нього виник умисел направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з потерпілою ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 маючи перевагу у фізичній силі , достовірно знаючи,що потерпіла ОСОБА_7 є особою похилого віку та не зможе чинити опір, діючи умисно та протиправно, скориставшись безпорадним станом потерпілої, з метою подолання супротиву та волі до супротиву . ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_5 почав погрожувати застосуванням фізичного насильства.

Незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої та її прохання припинити насильницькі дії, вагінально проник в тіло ОСОБА_7 своїми геніталіями без її згоди, вчинивши згвалтування.

Вказані обставини підтверджуються даними слідчих дій, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 152 КК України, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 та матеріалами кримінального провадження.

Суд прийшов до висновку про те, що діях ОСОБА_5 містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.
Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 щодо вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 поклалася на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали справи, суд враховує доведеним прокурором і слідчим обставини вказані в клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним в частині першій вказаної статті.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що вказані ризики зазначені в клопотанні , зокрема п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілу та свідка, що виправдовує обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно ст. 176 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобовязання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. При цьому їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.
Зокрема, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду та здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідка по вказаному кримінальному провадженню.
Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та домашнього арешту не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Крім того, даний запобіжний захід не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Тому судом прийнято рішення не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вік, стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджають його утриманню в СІЗО.

За обставин, зазначених вище, враховуючи, що ризики, вказані в клопотанні доведені прокурором, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не має тісних соціальних звязків, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 369-372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , обвинуваченого у вчиненн кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 жовтня 2019 року включно.
Строк тримання під вартою рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 01 год. 20 хв. 12 серпня 2019 року.
Строк дії ухвали закінчується 10 жовтня 2019 року о 01 год. 20 хв .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1