Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кс/758/2847/19
Справа № 758/7220/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва

ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна.

Зазначав, що слідчим відділом Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке 19.04.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до наказу АТ «Українська залізниця» № 233/ос від 31.01.2019, обіймаючи посаду начальника відділу господарського забезпечення філії «Центр сервісного забезпечення» АТ «Українська залізниця» (далі - Філія) відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, будучи службовою особою, оскільки обіймає постійно на державному підприємстві (юридичній особі, у статутному фонді якої становить 100 відсотків) посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи за попередньою змовою із заступником директора Філії ОСОБА_5 , упродовж часу з 17.04.2019 по 31.05.2019 вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

17.04.2019 до заступника директора Філії ОСОБА_5 звернувся заступник директора ТОВ «Романов» ОСОБА_6 із пропозицією укладення договору оренди складських приміщень, які перебувають у господарському відданні філії, з метою здійснення ТОВ «Романов» своєї господарської діяльності, пов`язаної з виготовленням та зберіганням лікеро-горілчаної продукції.

ОСОБА_5 , вирішивши використати виниклу ситуацію у своїх корисливих цілях, в ході розмови з ОСОБА_6 , яка мала місце у службовому кабінеті ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 31а, повідомив останньому, що зможе надати в оренду складське приміщення площею близько 3000 кв.м. за умови здійснення орендної плати шляхом перерахування грошових коштів на відповідні рахунки Філії та надання як неправомірної вигоди щомісячно грошових коштів з розрахунку 20-30 гривень за кожен кв.м. приміщення, а також оформлення цих правовідносин договором відповідального зберігання із зазначенням мінімальної вартості зберігання з метою уникнення необхідності повної оплати вартості оренди цього складського приміщення.

Крім цього, під час цієї ж розмови ОСОБА_5 , попередньо узгодивши з ОСОБА_4 умови надання ТОВ «Романов» складського приміщення в оренду лише у випадку передачі йому та ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі, що залежить від площі орендованого приміщення, у присутності ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 про те, що у подальшому останньому слід звертатись до начальника відділу господарського забезпечення Філії ОСОБА_4 щодо усіх питань, пов`язаних з їхньою домовленістю.

У подальшому, 16.05.2019 10:00 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , під час розмови з ОСОБА_6 , яка мала місце на подвір`ї будівлі Філії за адресою: АДРЕСА_1 , повідомив останньому про необхідність передачі йому та ОСОБА_5 грошових коштів щомісячно із розрахунку 40-45 грн. за кожен квадратний метр площі приміщення, яке надаватиметься ТОВ «Романов» у оренду, а остаточна вартість неправомірної вигоди буде повідомлено після перемірювання точної площі орендованого приміщення.

21.05.2019 09:00 ОСОБА_4 , продовжуючи діяти на виконання спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, під час зустрічі з ОСОБА_6 , яка мала місце у приміщенні службового кабінету ОСОБА_4 будівлі Філії за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 31а, повідомив останнього про остаточну розрахункову суму неправомірної вигоди за надання у користування складського приміщення площею близько 3000 квадратних метрів, а саме 45 гривень за кожний квадратний метр площі приміщення щомісячно.

Далі, 29.05.2019 10: 00 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті будівлі Філії за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 31а, в ході розмови з ОСОБА_6 передав останньому два примірники договору відповідального зберігання майна, без дати, які підписано АТ «Українська залізниця» в.о. директора Філії ОСОБА_7 та заступником директора Філії ОСОБА_5 відповідно до п. 4.1 якого вартість відповідального зберігання майна у місяць становить 25000 грн.

Також під час цієї ж розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про необхідність передачі йому та ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 270000 грн., а саме по 135000 грн. щомісячно, та необхідність передати гроші одразу за перший та останній місяці оренди з розрахунку 45 грн. за кожний квадратний метр площі орендованого приміщення загальною площею 3000 квадратних метрів, не враховуючи вартість платежів відповідно до вказаного договору відповідального зберігання майна, як неправомірну вигоду за надання у користування складського приміщення, яке перебуває у господарському відданні Філії.

Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_4 злочинного умислу, 31.05.2019 12:40 ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті у приміщенні Філії за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 31а, одержав від ОСОБА_6 раніше обумовлені ним та ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 270 тисяч гривень, що в двісті і більше разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та становить великий розмір, як неправомірну вигоду за надання у користування ТОВ «Романов» складського приміщення площею 3000 квадратних метрів, яке перебуває у господарському віданні Філії, після чого був затриманий працівниками СБУ.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

31.05.2019 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 31.05.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

31.05.2019 в ході особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «AppleIphone», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 .

Вказані матеріальні об`єкти мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

Зокрема, вилучений мобільний термінал із сім-карткою є засобами, за допомогою яких здійснювалось спілкування ОСОБА_4 із заявником та іншим підозрюваним, а тому є засобом вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, з метою отримання відомостей, які містить цей мобільний термінал систем зв`язку, необхідним є проведення комп`ютерно-технічної експертизи, а надання його разом з інформацією, що міститься на ньому, є необхідною умовою проведення експертизи.

Вказані матеріальні об`єкти відповідно до ст. 167 та ч.1 ст. 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Вислухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.19 за № 0000151.

31.05.2019 в ході особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «AppleIphone», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 .

Вказані матеріальні об`єкти мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

Зокрема, вилучений мобільний термінал із сім-карткою є засобами, за допомогою яких здійснювалось спілкування ОСОБА_4 із заявником та іншим підозрюваним, а тому є засобом вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, з метою отримання відомостей, які містить цей мобільний термінал систем зв`язку, необхідним є проведення комп`ютерно-технічної експертизи, а надання його разом з інформацією, що міститься на ньому, є необхідною умовою проведення експертизи

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 4, 5, 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначав, що з метою збереження речових доказів та проведення експертизи необхідно застосувати такий вид забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, а також ураховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для підозрюваних та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні прокурором доведено необхідність накладення арешту, слідчий суддя вбачає достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення експертизи, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 168, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 майно, а саме телефон марки «Apple Iphone», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 , які належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1