Справа № 522/379/17
Провадження № 1-кп/522/736/19
У Х В А Л А

в порядку ст. 331 КПК України

09 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, питання про доцільність продовження строку тримання під вартою у об`єднаному кримінальному провадженні, обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Одеса, громадянин України, із неповною середньою освітою, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України,-

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.

Під час судового розгляду суд з власної ініціативи ставить на розгляд питання стосовно доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, має не зняту і не погашену судимість, може вчинити інше аналогічне правопорушення, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Захисник та обвинувачений заперечили проти тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні корисливих кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, які караються позбавленням волі строком до 10 років.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, суд розцінює доведеним ризик того, що ОСОБА_3 підозрюючись у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується також тією обставиною, що обвинувачений немає стійких соціальних зв`язків, раніше був засуджений за вчинення корисливого злочину до покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, як вбачається із реєстру досудових розслідувань, в даному кримінальному провадженні наявні свідки, зі сторони обвинувачення, які безпосередньо суду не давали своїх показань, зважаючи на що, суд вбачає ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що на даний час, застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім у даному кримінальному провадженні, з тих підстав, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні трьох злочинів, які вчинені у різний період часу, зважаючи на що, суд вбачає також реальним ризик, що у разі не застосування запобіжного заходу обвинувачений може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

З урахуванням вище викладеного, а також обставин передбачених ст. 178 КПК України, сімейного стану, відсутності стійких соціальних зв`язків, розміру матеріальної шкоди, що ставиться у провину ОСОБА_3 , наявності повідомлення про підозру у вчиненні кількох корисливих кримінальних правопорушень, вагомості доказів, суд приходить до висновку про можливість і доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 331, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжити на 60 (шістдесят днів).

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою обчислюється з 09.07.2019 року по 06.09.2019 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "ОУВП (№21)" Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України - для відома.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

09.07.2019