233 № 233/2030/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді: ОСОБА_1

за

участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ (№6) «Бахмутська установа виконання покарань» в залі суду в м. Костянтинівка Донецької області, в рамках окремої процесуальної дії, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру за №0000841 від 04 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України «питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000841 від 04 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.
Судом на обговорення учасників судового розгляду поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, так як 15 червня 2019 року спливає термін застосування судом даного запобіжного заходу.
Прокурор ОСОБА_3 просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки не перестали існувати обставини та ризики, які були враховані при вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу останньому.
Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримуючи думку прокурора, просив задовольнити його вимоги.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти продовження тримання обвинуваченого під вартою та підтримав думку свого підзахисного.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд встановив таке.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 червня 2019 року.
На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_5 не завершено та завершити, до закінчення строку тримання під вартою останнього, тобто до 15 червня 2019 року, не можливо, зв`язку із необхідним проведенням відповідних процесуальних дій судового слідства.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 суд вважає, що на час розгляду справи у суді не зникли підстави вважати про існування ризиків, передбачені у п. п. 1, 3 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, та покарання і процедура виконання покарання може бути визнана ОСОБА_6 більш небезпечними, ніж втеча. Зазначене обумовлено тим, що ОСОБА_7 , не має офіційних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків, за місцем мешкання характеризується негативно, веде анти суспільний спосіб життя, зловживає спиртними напоями; незаконно впливати на потерпілих, погрожувати, залякувати, просити чи іншим чином намагатися змінити показання на свою користь, оскільки обвинуваченому достовірно відомо місце мешкання потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що останній раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних корисних злочинів проти власності та в період іспитового строку, знову обвинувачується у вчинені декількох тяжких корисних умисних злочинів, що говорить про те, що він на шлях виправлення не став, соціально не адаптувався, має схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Існуючи вищенаведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд оцінює у сукупності, а не окремо, унеможливлюють зміну обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який, який, як і раніше так, і на зараз, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .
Тож зазначені та встановлені судом ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 15 червня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 , не даючи оцінки зібраним доказам, вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на строк шістдесят днів.

Відповідно до ст. 182 та ч.3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, який встановити у розмірі шістдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 115260 грн., поклавши на ОСОБА_5 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-198, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 10 серпня 2019 року.
Обвинуваченого ОСОБА_5 тримати від вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 115260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) гривень 00 копійок.

У разі звільнення з під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися зі свого місця мешкання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, строком на два місяці.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1