Справа №127/3183/17
Провадження №1-кп/127/686/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з загальною середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.10.1999 року, раніше судимого:

- 30.11.2000 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч.3 ст. 140 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі; звільнений 07.08.2002 року по відбуттю строку покарання;
- 20.04.2007 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці, зміненого ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16.08.2007 року, за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 15.04.2008 року на підставі постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 07.04.2008 року з заміною невідбутої частини строку покарання більш м`яким виправними роботами строком на 1 рік 4 місяці 28 днів з відрахуванням 15% заробітку в дохід держави щомісячно;
-19.03.2013 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000063 від 07.01.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2017 року, в нічний час доби, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, каменем збив навісний металевий замок вхідних воріт до гаража, розташованого по АДРЕСА_2 , проник всередину гаражного приміщення, звідки вчинив крадіжку майна, належного ОСОБА_6 , а саме: двох бідонів ємністю 10 л. та 40 л., які не становлять майнової цінності для потерпілого, велосипеда марки «TREK-350» чорно-зеленого кольору, велосипеда марки «PRIDE ХС 26» чорно-помаранчевого кольору, рибальського приладдя: сумки з трьома спінінгами у зборі, загальна ринкова вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №157-163/17-21 від 30.01.2017 року становила 15037,89 грн.
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 15037,89 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він внаслідок збігу складних сімейних обставин, після смерті його батька, коли у нього не було грошей і житла, в нічний час 06.01.2017 року, дійсно, вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: збив каменем навісний замок на воротах гаража, розташованого по АДРЕСА_2 , проник всередину вказаного приміщення, звідки викрав 2 велосипеда, 2 бідони та сумку з риболовними снастями і вудочками. Викрадене майно він заховав неподалік на будівництві, окрім бідонів, які продав. Завдану потерпілому шкоду він відшкодував у повному обсязі, з потерпілим, який виявився його знайомим він примирився.

Про вчинене жалкує, усвідомив недопустимість аналогічної поведінки в подальшому, на даний час займається домашнім господарством, допомагає хворій матері, а також працює без офіційного працевлаштування, перебуває на замісній терапії, проходить добровільне лікування від наркотичної залежності.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.
З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження № 0000063 (т.1 а.с. 126), постанови слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 11.01.2017 року про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с. 128); розписки потерпілого ОСОБА_6 від 01.02.2017 року про отримання майна на зберігання (т.1 а.с. 129); заяв потерпілого ОСОБА_6 від 01.02.2017 року та від 19.03.2018 року про відшкодування йому завданої злочином майнової шкоди, відсутність претензій до обвинуваченого (т.1 а.с. 130, 173); висновку судово-товарознавчої експертизи №157-163/17-21 від 30.01.2017 року з додатком(т.1 а.с. 138-145), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням в сховище.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зважає на правову позицію, висловлену Верховним Судом з приводу застосування ст. 69-1 КК України, висловлену колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 10.07.2018 року по справі №148/1211/15-к, приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є особою раніше судимою (т.1 а.с.124-125, 146, 147-165); на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 135), перебуває на обліку у лікаря нарколога (т.1 а.с.136), відповідно до висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи №182 від 31.07.2017 року, ОСОБА_4 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів ІІ ст., с.м. залежності, примусового лікування не потребує, так як являється учасником програми замісної терапії страждає на інфекційне захворювання (т.1 а.с. 139), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 168-169, 171-173).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування заданої шкоди.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, позицію потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, хоча являється особою раніше судимою, проте відбув покарання, має незадовільний стан здоров`я хворіє на тяжку хворобу (т. 1 а.с. 170), являється учасником програми замісної терапії (т.1 а.с. 139), суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі, на строк, наближений до мінімальної межі, визначений санкцією ч.3 ст. 185 КК України. При цьому суд, враховуючи, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, передбачених п. п. 1 та 2 ч.1 ст. 66 КК України та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ч.1 ст. 69-1 КК України, що не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідно санкцією ч.3 ст. 185 КК України.
Крім того, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, зважаючи на позитивну характеристику останнього, щире каяття, відшкодування завданої злочином шкоди, думку потерпілого, який просив не призначати покарання пов`язане з позбавленням волі, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_4 без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком та із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави Україна 1233,40 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження за проведення судово-товарознавчої експертизи № 157-163/17-21 від 30.01.2017 року, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 66, 67, 69-1, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349 , 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання, із врахуванням ч.1 ст. 69-1 КК України, у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 1233 грн. 40 коп. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази в кримінальному провадженні № 0000063, а саме:

- велосипед марки «TREK-350» чорно-зеленого кольору, велосипед марки «PRIDE ХС 26» чорно-помаранчевого кольору, сумку фірми Viva 80 см. з трьома спінінгами у зборі та одним спінінгом без котушки, риболовний стілець зеленого кольору у пошкодженому стані, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: