Справа №635/2002/19
Провадження №1-кс/635/2960/2019

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Покотилівка клопотання заступника начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000023 від 09.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 186 ч.3, 128 КК України про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Люботині Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніш судимого: 11 лютого 2019 року Люботинським міським судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 09 січня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 186 ч.3, 128 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніш судимим 11 лютого 2019 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, однак, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та в період дії іспитового терміну за вказаним вироком скоїв умисні злочини за наступних обставинах. Так, 29 червня 2019 року у період часу з 05 години 30 хвилин до 14.00 години ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де, діючи з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через зачинену на замок хвіртку, проникли на територію домоволодіння, де, шляхом пошкодження замку та дверей проникли до приміщення сараю,звідки викрали два алюмінієві молочні бідони із кришками,ємкістю 40 літрів кожен, вартістю 310 грн. за один, мідну трубу загальною вагою 1,770 кг., вартістю 194 грн. 70 коп., після чого з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №15552 від 30 липня 2019 року, матеріальну шкоду на загальну суму 814 грн. 70 коп.

Крім того, 29 червня 2019 року у період часу з 05 години 30 хвилин до 14.00 години ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через зачинену на замок хвіртку, проникли на територію домоволодіння, де, скориставшись тим, що раніше вже пошкодили двері сараю, проникли до приміщення сараю, звідки викрали алюмінієвий молочний бідон із кришкою,ємкістю 40 літрів кожен, вартістю 310 грн., алюмінієву каструлю, ємкістю 10 літрів, вартістю 87 грн., алюмінієву каструлю, ємкістю 5 літрів, вартістю 52 грн., демонтували з літнього душу алюмінієвий бак. Після чого, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 з викраденим майном вийшли з подвір`я на вулицю, де в цей час перебувала сусідка потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 , яка звернулась до них з вимогою зупинитись та повернути викрадене чуже майно, проте останні, діючи з умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно та за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що їх протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, із проникненням у інше приміщення, викриті, ігноруючи вимогу ОСОБА_8 припинити викрадення чужого майна, почали втікати з викраденим майном з домоволодіння, що належить ОСОБА_7 . Однак свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна , вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення не довели до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їх протиправні дії були припинені чоловіком ОСОБА_8 ОСОБА_9 , який наздогнав останніх та відібрав викрадене.

29 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 протоколами допиту свідків, речовими доказами, протоколами пред`явлення особи для впізнання, висновком судової товарознавчої експертизи №15552 від 30 липня 2019 року.

Таким чином, вважає, що ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у період дії іспитового строку за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 11 лютого 2019 року, без застосування запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування.

Окрім того, оскільки ОСОБА_5 відомі свідки та потерпіла, їх місце мешкання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити дії спрямовані на здійснення незаконного фізичного впливу на останніх, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що у даному випадку існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, підозрюється у вчиненні тяжких корисливих злочинів є підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою кримінальну діяльність, переховуватися від слідства та суду, вчинити дії спрямовані на здійснення незаконного фізичного впливу на потерпілу та свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, або залишення без запобіжного заходу.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 клопотання підтримала та додатково привіла обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 186 ч.3 КК України.

Вивченням даних про особу підозрюваного було встановлено, що останній не одружений, має постійне місце проживання, раніше судимий 11 лютого 2019 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

При цьому, суд зауважує, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 186 ч.3 КК України обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи все вище приведене, суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідка, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення нового злочину, та з огляду на дані про особу підозрюваного, встановлено неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини шостої статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Разом з тим, у розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, домашній арешт є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.

Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження та обставини передбачені статтею 178 КПК України, суд вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 184, 194 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000023 від 09.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 186 ч.3, 128 КК України про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися цілодобово з місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали до 11 вересня 2019 року включно.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_5 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30 серпня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1