справа №190/145/19
провадження №1-кп/176/287/19
В И Р О К
Іменем України

29 жовтня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Осикувате П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, не маючого інвалідності, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2019 року за №0000543,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19 липня 2019 року о 16 год. 00 хв., знаходячись на АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку з домоволодіння АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що територія домоволодіння огороджена частково, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де, вибивши віконне скло в житловому будинку, через віконний отвір проник всередину приміщення. Перебуваючи у будівлі, помітив піч твердого опалення, з якої в цей же час вирішив викрасти металевий верх.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у домоволодінні АДРЕСА_1 , обвинувачений демонтував металевий верх з печі твердого опалення, довжиною 70 см, шириною 40 см, вартістю 925 грн, та шість металевих колосників вартістю 23 грн. за один колосник, належних потерпілій ОСОБА_6 . Після чого покинув місце вчинення правопорушення, але розпорядитись викраденим не зміг, оскільки був зупинений мешканцями села.

Вказаними діями ОСОБА_4 міг заподіяти ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1063 гри., що підтверджується висновком експертизи №74 від 24 липня 2019 року.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та, скориставшись правом наданим статтею 63 Конституції України, відмовитись давати покази щодо себе.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини і відповіді на поставлені питання (від чого він не відмовлявся) ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, який не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, який не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, при цьому він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів та особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується негативно (займається бродяжництвом, зловживає алкогольними напоями), неодноразово поступали скарги на його антисоціальну поведінку від громадян. При цьому обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе та він не становить небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що скоєне з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щиросердне каяття, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає, що металевий верх з печі твердого опалення, довжиною 70 см, шириною 40 см, та шість металевих колосників, що передані на зберігання потерпілої ОСОБА_6 , слід залишити у власності останньої.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Металевий верх з печі твердого опалення, довжиною 70 см, шириною 40 см, та шість металевих колосників, що передані на зберігання потерпілої ОСОБА_6 , залишити у власності останньої.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1