Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
Справа № 528/463/19
Провадження № 1-кс/528/518/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області юрист 1 класу ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000165 від 26.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 та ч.1 ст.263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

начальника слідчого відділу СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

24.07.2019 до слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області звернувся старший слідчий СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 із клопотанням продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке мотивоване таким.

30.05.2019 о 18 год. 05 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. В рамках вище вказаного кримінального провадження 30.05.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та його також 20.06.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України. Ухвалою слідчого судді Гребінківського районного суду від 31.05.2019 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 28.07.2019 включно. Враховуючи, що строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до 30.08.2019 в зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки експерта щодо психічного стану підозрюваного ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали згідно з проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, провести слідчі дії згідно з клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з урахуванням висновків експертів. Підстав для зміни обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не вбачається, ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були встановлені ухвалою слідчого судді від 31.05.2019 не зменшились та продовжують існувати і дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_6 може покинути територію Полтавської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 , через усвідомлення втрати свободи на тривалий час та того, що вчинив особливо тяжкий злочин, за який можливе покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років, про що йому повідомлено про підозру, може ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень, виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування;

2) незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_6 на виконання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України отримає копії клопотання та матеріалів якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а в подальшому від також буде ознайомлений з усіма матеріалами кримінального провадження, в яких будуть зазначені як особисті анкетні дані свідків так і особисті анкетні дані потерпілих по даному кримінальному провадженню, з вказаними адресами їх проживання, що може призвести до фізичного чи психологічного тиску на них, шляхом погроз спричинення шкоди як здоров`ю так і майну вказаним особам, з метою зміни їх показів на користь підозрюваного. Крім цього підозрюваний також може впливати шляхом фізичного чи психологічного тиску на іншого підозрюваного, шляхом погроз спричинення шкоди як його здоров`ю так і майну, з метою зміни ним показів на його користь.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні начальник слідчого відділу СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , підтримав клопотання за підстав, викладених в ньому.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, при цьому вказав суду про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, з огляду на характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , зокрема застосування шокеру, наразі не вчинені всі слідчі дії, може впливати на іншого підозрюваного та потерпілих, а також вказав на тяжкість покарання, яке підлягає застосування, в разі визнання його винним.

Адвокат ОСОБА_7 вказав на необґрунтованість заявленого клопотання в частині існування ризиків, зазначених у клопотанні, зокрема, що інший підозрюваний знаходиться під вартою, а тому ОСОБА_6 жодним чином впливати на нього не може. З огляду на те, що його підзахисний зізнався у вчиненому та активно співпрацює зі слідством, то ризик впливати на потерпілих теж є необґрунтованим. Просив суд застосувати до ОСОБА_6 домашній арешт.

ОСОБА_6 повністю підтримав свого захисника, просив застосувати домашній арешт, обіцяв перебувати вдома та виконувати всі процесуальні обов`язки. Вказав, що має сім`ю з 2015 року, мав постійне джерело доходів (офіційно працевлаштований не був, але виконував різні роботи за наймом), тощо.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора ОСОБА_4 , начальника слідчого відділу СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 - запобіжні заходи, затримання особи Кримінального процесуального Кодексу України (надалі - КПК України).

Відповідно до ч. ч.2, 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити ті ж відомості, що й клопотання про застосування запобіжних заходів (ст. 184 КПК України), та додатково виклад власне обставин-підстав продовження строку тримання під вартою: 1) обставин, які свідчать про те, що заявлений у попередньому клопотанні ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, передбачені у ст. 177 КПК, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно матеріалів клопотання, необхідність продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, на підтвердження чого наявні зібрані органом досудового розслідування докази у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з суворістю, передбаченого законом покарання за вчинене діяння, може ухилитись від слідства, незаконно впливати на свідків, потерпілих, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, водночас відповідно до положень ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

За правилом ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження про продовження тримання під вартою за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а саме клопотання має містити, крім обставин, визначених ч. 3 ст. 199 КПК України, відомості, зазначені у ст. 184 КПК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість пред`явленої підозри.

З клопотання прокурора та доданих до клопотання матеріалів установлено, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

А тому, на підставі викладеного, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; відсутність судимостей, не застосування до нього раніше запобіжних заходів; відсутність про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, та враховуючи доведеність стороною обвинувачення обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132, ст. 199 КПК України, слідчий суддя вважає, що дане клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню як обґрунтоване.

Разом з тим, підстави для відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у КПК чітко регламентовані ч. 5 ст. 199 КПК України, а саме - слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в продовженні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного.

Тобто, вказані стороною захисту доводи, як на підставу відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, в тому числі і в частині можливості уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження під час судового розгляду даного клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується, однак на даний час в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати висновки експерта щодо психічного стану підозрюваного ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали згідно із проведеними негласними (слідчими) розшуковими діями, провести слідчі згідно з клопотаннями захисника ОСОБА_8 ОСОБА_9 , провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з урахуванням висновків експерта.

Вказані обставини, що на даний час унеможливлюють закінчення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином мотивовані слідчим.

Постановою прокурора від 24 липня 2019 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 30 серпня 2019 року.

Крім цього, мотиви наведені слідчим, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання тільки у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також дає підстави для збереження обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає, що заявлений ризик не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_6 під вартою, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області юрист 1 класу ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000165 від 26.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 та ч.1 ст.263 КК України, підлягає задоволенню в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 серпня 2019 року.

Слідчий суддя звертає увагу на недопустимість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 терміну: «вчинив особливо тяжкий злочин», в силу презумпції невинуватості особи.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000165 від 26.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч.1 ст.263 КК України, до 30 серпня 2019 року.

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування домашнього арешту відмовити.

Виготовити дві копії ухвали, які чітко позначити як копії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Складення повного тексту судового рішення - 25.07.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_10