ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/770/19 Справа № 202/2864/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, дослідити належним чином наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також дослідити наявність заявлених ризиків щодо ОСОБА_8 , та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 утримується під вартою вже шість місяців, строк досудового розслідування після 19 травня 2019 року відповідною ухвалою слідчого судді продовжено не було і таким чином не має жодних підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Також, зазначає, що 16 травня 2019 року ним було подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 у зв`язку з недовірою в її об`єктивності та неупередженості, однак слідчий суддя заявила, що на момент подання цієї заяви, її нібито вже було розглянуто іншим суддею, хоча вказану заяву про відвід, він не заявляв в судовому засіданні і не приймав участі в її розгляді, отже слідчий суддя безпідставно залишив без розгляду заяву про відвід судді подану ним.

Посилається на те, що слідчий суддя проігнорувала, що в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 184, ч. 3 ст. 199 КПК України в клопотанні слідчого просто перераховано перелік зазначених в законі ризиків без викладу обставин, на підставі яких він дійшов висновку про їх існування.

Крім того, у підозрюваного ОСОБА_8 є родина, робота, постійне місце проживання, також слідчим зібрано всі докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження, та підозрюваний вже нічого не може знищити, сховати або спотворити, жодного разу ОСОБА_8 не вказував на наміри впливати будь-яким чином на свідків, потерпілих, експерта, та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Вказує, що слідчий суддя взагалі не виклав будь-яких обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою.

Більш того, слідчим не було надано слідчому судді та підозрюваному копій матеріалів за результатами негласних слідчих розшукових дій, не надано копій аудіо та відеозаписів отриманих під час огляду місця події, обшук автомобіля та негласних слідчих розшукових дій, про які зазначено в клопотанні слідчого, а також і на теперішній час він та підозрюваний позбавлені можливості належним чином скористатися своїми правами та здійснювати захист в суді.

Посилається на те, що слідчий суддя не зазначив взагалі в своїй ухвалі про його посилання на зазначені обставини і не роз`яснив, чому він проігнорував та не прийняв до уваги кожен з доказів окремо.

Вважає, що слідчий суддя поверхнево дослідив підстави та докази, якими обґрунтовано клопотання слідчого, в результаті чого, в порушення статті 132 КПК України, було продовжено захід забезпечення кримінального провадження за відсутності обґрунтованої підозри та обґрунтованої потреби, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_8 .

Зазначає, що слідчий суддя взагалі не з`ясував, що вказані в підозрі обставини не відповідають дійсності та суперечать обставинам справи.

Посилається на те, що слідчий суддя не дослідив текст оголошеної ОСОБА_9 підозри, адже з цього тексту вбачається, що в діях ОСОБА_10 відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення, оскільки нападу з метою заволодіння чужим майном, насильства небезпечного для життя чи здоров`я будь-якої особи він не вчиняв, не мав попередньої змови з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не проникав в будь-які приміщення, а тому підозра побудована на припущеннях.

Крім того, слідчий суддя в ухвалі не зазначив, які саме ризики ним встановлені та чим вони обґрунтовані.

Також суд, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України, не з`ясував можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Вказує на те, що ОСОБА_13 не має наміру ухилятися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у справі, та зобов`язується неухильно виконувати всі процесуальні рішення органів досудового слідства та суду.

Зазначає, що підозрюваний має родину, яка складається з його батька, матері та сестри, окрім того ОСОБА_13 колишній співробітник органів внутрішніх справ та учасник бойових дій на Донбасі, має позитивну характеристику, на цей час знаходиться в складі громадської організації Група патріот, є приватним підприємцем, отримує прибутки від підприємницької діяльності та сплачує податки.

Вказує на те, що слідчий суддя порушила порядок розгляду заяв про відвід слідчому судді, оскільки залишила дві заяви захисника ОСОБА_7 без розгляду та фактично приймала участь у розгляді провадження без повноважень, з порушенням порядку визначення слідчого судді.

Також, слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , порушив вимоги ст.ст. 184, 199 КПК України в частині наявності викладених в клопотанні певних обставин та наявності обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилається на те, що слідчий суддя порушив вимоги п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.196 КПК України, оскільки у клопотанні взагалі не зазначено обставини, які свідчать: - про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України; - про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, при цьому слідчим суддею не зазначено посилань на докази, які обґрунтовують вказані обставини.

Зазначає, що слідчий суддя, порушив вимоги ст.132 КПК України в частині перевірки наявності обґрунтованої підозри, оскільки суд не досліджував вказану обставину та не перевіряв, чи відповідає тяжкість кримінального правопорушення обставинам провадження.

Всупереч ст.ст. 23, 193 КПК України, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання захисника про допит свідка та потерпілих в суді, а також дослідження відеозаписів зроблених під час проведення огляду місця події та обшуку автомобіля Мазда.

Зазначає, що слідчий суддя проігнорував те, що всі надані слідчими органами копії документів по справі не завірені належним чином, не мають запису згідно з оригіналом, дати, посади і прізвище особи, яка завіряла та її особистого підпису, а також не завірені печаткою органу досудового слідства, прийняв їх до уваги та використав в якості доказів, чим порушив принцип безпосередності та об`єктивності дослідження доказів.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 рокубуло частково задоволено клопотання слідчогота продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 14 червня 2019 року включно.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який хоча й має стійкі соціальні зв`язки (постійне місце проживання, родину тощо), але які не спростовують ризики, доведені прокурором у судовому засіданні, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілих та свідків, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Також на цьому етапі досудового розслідування, застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є невиправданим і не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки він не буде обмежений у комунікації та свободі пересування.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275від 15.05.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

19.11.2018 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

19.11.2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

21.11.2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який двічі продовжувався.

02.05.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.
14.01.2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська строк досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню продовжено до 19.05.2019 року.

06.05.2019 року досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було завершено та відкрито матеріали досудового розслідування, де стороні захисту надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 18.06.2019 року, з тих підстав, що інші підозрювані у цьому кримінальному провадженні не встигнуть ознайомитися з матеріалами кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_8 ..

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд врахував процесуальні джерела доказів, наявні в кримінальному провадженні, зокрема,протоколи допитів потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,показання свідка ОСОБА_19 , протокол пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , а також протокол огляду місця події - території ФГ «Дар Попасне», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Попасне, вул. Українська, 29, де безпосередньо було затримано ОСОБА_8 разом з іншими співучасниками.

Відповідно до протоколів допиту потерпілого ОСОБА_17 та свідка ОСОБА_19 , останні дізналися, що на території ФГ Дар-Попасне за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Попасне, вул. Українська, 29, були затримані особи, які намагалися здійснити розбійний напад на охоронця вказаного господарства та знищити майно, яке перебувало на вказаній території шляхом підпалу, та що серед затриманих осіб були ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які працювали у цьому господарстві (а.п.46-47, 50-51).
Також, відповідно до протоколів особи для впізнання: - потерпілий ОСОБА_18 серед пред`явлених йому осіб впізнав ОСОБА_8 , як таку, яку бачив разом з іншими його друзями, які їздили за ним та спостерігали протягом листопада 2018 року біля його будинку АДРЕСА_2 (а.п. 55); - свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_8 , як таку, яку бачив 07.09.2018 року близько 21.50 годин під час озброєного нападу за адресою: АДРЕСА_3 (а.п. 59).
При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину є доведеною наданими матеріалами клопотання.
Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, а саме, необхідності ознайомлення всіх підозрюваних та їх захисників з матеріалами досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України, виконати інші процесуальні дії, пов`язані з направленням обвинувального акту до суду.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчий суддя врахував існування ризиків, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.
Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_8 є колишнім працівником поліції, обізнаний у методах оперативної роботи та роботи органів досудового розслідування, окрім того, йому відомі анкетні дані, місце мешкання та роботи потерпілих та свідків, а також, що злочини вчинено із застосуванням насильства, за попередньою змовою групою осіб, при цьому не всіх співучасників злочинів встановлено.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, належним чином обґрунтовані та та встановлені в ухвалі слідчого судді, відповідно до якої вказані ризики не зменшились.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 не має наміру знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, перешкоджати кримінальному провадженню, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені ризики не були враховані слідчим суддею.
Доводи захисника про те, що у ОСОБА_8 є родина, робота, постійне місце проживання, позитивна характеристика, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказані факти не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ризики, встановлені слідчим суддею у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного та вважає, що підстави, на які послався слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , виправдовують подальше тримання його під вартою.
Враховуючи наведене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

Посилання сторони захисту на те, що не має підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 з тих підстав, що строк досудового розслідування після 19.05.2019 року не було продовжено, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки досудове розслідування було закінчено 06.05.2019 року, тобто з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, окрім цього, відповідно до ч.3 ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Твердження щодо порушення прав на захист підозрюваного ОСОБА_8 в суді першої інстанції, оскільки розгляд клопотання слідчого було проведено без участі захисника ОСОБА_21 , колегія суддів вважає безпідставним, оскільки при розгляді вказаного клопотання захист підозрюваного забезпечував захисник ОСОБА_7 , окрім того, підозрюваний ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції повідомив, що його інтереси у цьому кримінальному провадженні захищає захисник ОСОБА_7 ..
Доводи захисника про те, що надані слідчими органами копії документів по справі не завірені належним чином, а саме, не мають запису згідно з оригіналом, дати, посади і прізвище особи, яка завіряла та її особистого підпису, а також не завірені печаткою органу досудового слідства, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст.184 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Крім того, стороні захисту надано доступ до матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт за яким на час апеляційного перегляду направлений до суду, а тому сторона захисту отримала можливість ознайомитись з їх оригіналами та будь-яких заяв щодо невідповідності наданих копій оригіналам не заявляла.
Посилання захисника на необхідність дослідження доказів з метою визнання їх недопустимими не відповідає положенням ч.3 ст.89 КПК України, відповідно до якої клопотання про визнання доказів недопустимими мають право подати сторони кримінального провадження під час судового розгляду, процедура якого визначена главою 28 КПК України.
Твердження захисника про те, що слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання захисника про допит свідка та потерпілих в суді, а також дослідження відеозаписів зроблених під час проведення огляду місця події та обшуку автомобіля Мазда є таким, що не може бути взяте до уваги, оскільки згідно із ч.4 ст.193 КПК України, це є правом слідчого судді.
Посилання захисника на те, що слідчий суддя безпідставно залишив без розгляду його заяву про відвід судді як таку, що розглянута, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки в матеріалах провадження наявна ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2019 року (а.п.78), відповідно до якої заяву захисника ОСОБА_7 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 - залишено без задоволення.
Посилання захисника на те, що ухвала слідчого судді від 06.05.2019 року про продовження строку тримання під вартою на час постановлення ухвали, що оскаржується, не набрала законної сили, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, що оскаржується, оскільки на час апеляційного перегляду судом апеляційної інстанції постановлена ухвала про залишення ухвали слідчого судді від 06.05.2019 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 без змін.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 рокущодо ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4