У Х В А Л А
Іменем України

03 жовтня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005414 від 05.06.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,
- захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, надійшов до Деснянського районного суду м. Києва 03.09.2019 року.

Прокурор вважає можливим призначити судовий розгляд справи.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 було заявлено скаргу на дії прокурора в порядку ст. 303 КК України, в якій він просить зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 викласти у постанові про виділення матеріалів в окреме провадження, прийняту 24 червня 2019 року, перелік матеріалів досудового розслідування з їх детальним описом, що виділяються з кримінального провадження № 0013126, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2018 року, в кримінальне провадження № 0005414, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2019 року. крім того, захисник зазначив, що вважає неможливим призначення судового розгляду кримінального провадження до розгляду скарги на дії прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_3 скаргу захисника підтримав та просив її задовольнити.
Сторона обвинувачення, прокурор ОСОБА_4 просив у задоволені скарги відмовити, посилаючись на те, що під час судового розгляду чинним КПК України не передбачено прийняття судом окремого рішення із зазначеного у скарзі питання.
Вислухавши думку та доводи учасників судового провадження, судом встановлено наступне.
Захисник у своїй скарзі просить суд зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 викласти у постанові про виділення матеріалів в окреме провадження, прийняту 24 червня 2019 року, перелік матеріалів досудового розслідування з їх детальним описом, що виділяються з кримінального провадження № 0013126, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2018 року, в кримінальне провадження № 0005414, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2019 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені п.п. 5 та 6 частини першої цієї статті, а це п. 5 рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, та п. 6 рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Згідно п. 4 Листа Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року роз`яснено, що рішення, дії, бездіяльність, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, але не можуть бути предметом оскарження на стадії підготовчого судового засідання. Водночас рішення, дії, бездіяльність слідчого чи прокурора, які не визначені у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання. Як під час досудового розслідування, так і під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише 2 різновиди рішень: 1) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 2) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
Положеннями статей 314-316 КПК України передбачено, які рішення має право прийняти суд у підготовчому судовому засіданні, а також положеннями статті 315 КПК України визначено, які питання повинен вирішити суд пов`язані з підготовкою до судового засідання. При цьому, розгляд судом під час підготовчого судового засідання скарги на бездіяльність прокурора або слідчого, яка полягає у ненаданні стороні захисту доступу до речових доказів у кримінальному провадженні судом, нормами ст.ст. 314-316 КПК України не передбачено.
Таким чином, розглянувши дану скаргу суд приходить до висновку, що оскільки подана скарга заявлена захисником на стадії підготовчого судового засідання і доводи, викладені у скарзі повно, всебічно та об`єктивно можуть бути досліджені судом тільки під час безпосереднього судового розгляду та дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, які на даній стадії відсутні у суду і не можуть бути долучені стороною обвинувачення до обвинувального акту, то дана скарга та доводи у ній заявлені передчасно, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.
Одночасно, суд роз`яснює захиснику, що доводи викладені у скарзі можуть бути зазначені суду на стадії судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів.
Крім того, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005414 від 05.06.2019 року підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
В силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону.
Відповідно до п. 13 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Згідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч. 3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Аналогічна правова позиція міститься і у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року № 8, згідно якого суди повинні вимагати від органів досудового розслідування, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому, стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (справа «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить норму ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінального провадження. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камінські проти Австрії» № 9783/82 п. 79).

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Частиною 3 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Згідно ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Згідно вимог ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.
В порушення вказаних правових норм, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке перебуває у провадженні Деснянського районного суду м. Києва, відсутній оригінал обвинувального акту, належним чином підписаний прокурором, який його затвердив. Натомість в матеріалах справи знаходиться ксерокопія даного обвинувального акту, яка містить копію відтиску печатки та відповідно копію підпису прокурора. Крім того, до наявної ксерокопії обвинувального акту додано ксерокопію реєстру матеріалів досудового розслідування, а також ксерокопію розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Суд вважає, що такі суттєві недоліки перешкоджають об`єктивному розгляду справи.

З огляду на викладене, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, для усунення виявлених порушень та приведення обвинувального акту у відповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 314-316 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на дії прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , - відмовити.

Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 .
Ухвала суду в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1