ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/61/19 Справа № 703/3010/19 Категорія: ст.ст.131, 170, 173 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

скаржника ОСОБА_7

представника скаржника ОСОБА_8

заст.начальника слідства ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2019 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а :

Заступник начальника СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001099 від 05.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz Vario», д.н.з. НОМЕР_1 . Клопотання погоджено прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в 2015 році ОСОБА_11 придбала автомобіль «MERCEDE-BENZ VARIO», д/н. НОМЕР_1 , котрим дозволила користуватися ОСОБА_12 травні 2019 року невідомою особою було здійснено підроблення договору купівлі - продажу на даний автомобіль, та в подальшому переоформлено на іншого власника. За поясненнями ОСОБА_11 дозволу на відчудження автомобіля вона не надавала.

Згідно даних реєстраційної картки вказаного транспортного засобу наданою Регіональним сервісним центром МВС в Черкаській області, автомобіль марки «Mersedes-Benz Vario», д/н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_11 , та 18.05.2019 згідно договору купівлі - продажу укладеному в ТОВ «Автолюкс - Костопіль» (Рівненська область, Костопільський район м. Костопіль) був перереєстрований на ОСОБА_13 , зі зміною номерного знаку на НОМЕР_2 , а 11.07.2019 знову згідно договору купівлі-продажу укладеному в ПП «Автоком Центр» (м. Черкаси) був перереєстрований на ОСОБА_7 зі зміною номерного знаку на НОМЕР_3 .

Тому слідчий вважає, що для забезпечення даного кримінального провадження, з метою недопущення подальшого переоформлення та продажу, необхідно накласти арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz Vario», д/н. НОМЕР_3 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , оскільки він має значення речового доказу по справі.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2019 року задоволено клопотання начальника СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz Vario 612D» спеціалізований вантажний фургон), д.н.з. НОМЕР_3 , 1999 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований на ОСОБА_7 , місце державної реєстрації якого АДРЕСА_1 , який на даний час знаходиться у користуванні останнього.

Ухвала мотивована тим, що шляхом дослідження доказів доданих до клопотання, встановлена сукупність підстав вважати. що автомобіль марки «Mersedes-Benz Vario» є речовим доказом злочину. Крім того, при вирішенні клопотання слідчий суддя врахував, що протягом невеликого періоду було здійснено дві перереєстрації вказаного транспортного засобу на нових власників.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Смілянського міськрайонного суд Черкаської області від 30 липня 2019 року скасувати як незаконну.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що 11.07.2019 року укладено договір купівлі - продажу автомобіля, за яким ОСОБА_13 - продав а ОСОБА_7 купив автомобіль марки «Mersedes-Benz Vario 612D», спеціалізований вантажний фургон д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифкційний номер кузова НОМЕР_4 . Після чого скаржник в установленому порядку перереєстрував зазначенний автомобіль на своє ім`я, отримав номерний знак НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ - НОМЕР_5 .

Указує, що йому не було відомо про наявність кримінального провадження № 0001099 за ч. 1 ст. 358 КК України та про обставини зазначені у клопотанні начальника СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 . Про розгляд зазначеного клопотання його не повідомлено, участі у судовому розгляді він не приймав.

Вважає, що немає потреби накладати арешт на автомобіль та обмежувати його, як власника в праві розпоряджатись і користуватись ним.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор просив відхилити апеляційну скаргу, вказавши, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Заступник начальника слідства підтримав позицію прокурора.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, апелянта, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України в реакції, яка діє з 29 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вбачає, що слідчий суддя місцевого суду, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, указаних вимог дотримався. Відповідно до постанови слідчого від 26.09.2019 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом.

Колегія суддів вбачає обґрунтованою позицію слідчого та прокурора в тій частині, що є підстави вважати, що зазначений вище автомобіль є матеріальним об`єктом, може бути використаний як доказ факту та обставин вчинення злочину, та може виступити як доказ у цьому кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на те, що автомобіль марки «Mersedes-Benz Vario 612D» д.н.з. НОМЕР_3 , не відповідає критеріям речового доказу, колегія суддів вбачає безпідставними, оскільки як вказано у вищезазначеній постанові слідчого від 26.09.2019 р. цей автомобіль відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, Крім того, даний автомобіль на даний час знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , і ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області накладено арешт лише на його відчуження.

Тому, керуючись ст. ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2019 року про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :