Справа № 442/8718/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/69/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові у режимі відеоконференції з ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 січня 2019 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 січня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання адміністрації Дрогобицької виправної колонії №40 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що основним критерієм умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не тільки відбуття певної частини покарання, що в цьому випадку становить 2/3 від строку покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка засудженого, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. З урахуванням того, що порушення режиму відбування покарання, допущені засудженим, чергуються із заохоченнями за сумлінну поведінку і ставлення до праці, а останнє дисциплінарне стягнення накладено у 2018 році, таке не доводить про стабільну правослухняну поведінку та не свідчить про виправлення засудженого.

На вказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить таку задоволити, скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою застосувати до засудженого ОСОБА_6 положення ч.2 ст.81 КК України.

На підтримку апеляційних вимог покликається на те, що під час відбуття покарання з 13 березня 2016 року у ДВК №40 п`ять разів заохочувався за сумлінне ставлення до праці і зразкову поведінку, працевлаштований на виробництві в авто майстерні, до роботи ставиться сумлінно. Дотримується правил пожежної безпеки, безпеки праці, дбайливо ставиться до майна установи та предметів якими користується. Прагне до підвищення професійних навичок, у 2017 році здобув професію слюсаря з ремонту автомобілів у навчальному центрі колонії. Задіяний до реалізації диференційованого виховного впливу «Правова освіта», проявляє соціально-корисну активність у колонії. Просить врахувати його право слухняну поведінку, стійкі соціальні зв`язки,зокрема те, що він одружений, має малолітнього сина, батьків пенсійного віку. Відбуває покарання з 30 вересня 2015 року і на його думку підпадає під можливість умовно-дострокового звільнення, передбаченого ч.2 ст.81 КК України.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив таку задоволити, прокурора, який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із положенням ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений 30 вересня 2015 року вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 , будучи засудженим за скоєння тяжкого корисливого злочину та звільненим від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік, на шлях виправлення не став, а знову вчинив 05 серпня 2015 року в період іспитового терміну умисний тяжкий злочин, а саме відкрите викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_8 , за скоєне в сукупності на підставі ч.1 ст.71 КК України йому призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Згадане свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а продовжив протиправну поведінку.

Апеляційні вимоги у тому, що засуджений ОСОБА_6 п`ять разів заохочувався за сумлінне ставлення до праці і зразкову поведінку, працевлаштований на виробництві в авто майстерні, до роботи ставиться сумлінно, проявляє соціально-корисну активність у колонії, має стійкі соціальні зв`язки, на думку колегії суддів, не є достатніми підставами для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Із матеріалів справи, а саме із характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_6 під час відбуття покарання допускав порушення режимних вимог, в тому числі, кваліфікованих за ст. 133 КВК України як злісні, за що 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Останнє порушення вчинено у 2018 році (а.с.2).

На думку колегії суддів, зазначені обставини справи були належним чином враховані судом першої інстанції під час розгляду подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 та вважає правильним його висновок про те, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення та перевиховання.

Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 прокурора необґрунтованою та не вбачає законних підстав для її задоволення, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити в законній силі, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 січня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: