Справа № № 585/3065/19
Номер провадження 1-в/585/228/19
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
12 грудня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», -

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в ДУ «Сумська ВК №116», звернувся до суду з клопотанням в якому прохав застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», так як він являється учасником бойових дій АТО і в нього є малолітня дитина і цивільна дружина в яких він є єдиними годувальником.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав і просив задоволити. Суду пояснив, що він не знає яким законом передбачено що до нього можна застосувати амністію.

Прокурор вважав клопотання необґрунтованим, оскільки підстави для застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році» та «Про амністію у 21016 році» відсутні.

Суд, заслухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання засудженого ОСОБА_4 не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Судом встановлено, що вироком Роменського міськрайонного суду від 21 лютого 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднано невідбуту частину покарання за попередніми вироками Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року та Суворовського районного суду м. Одеса від 15.09.2017 року у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі і остаточно визначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років позбавлення волі.

Вироком Миргородського міськрайонного суду від 22 грудня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним і призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

Відповідно вироку Суворовського райсуду м. Одеси від 15 вересня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

З розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили вбачається, що вирок

Роменського міськрайонного суду від 21 лютого 2019 року набрав законної сили 25 липня 2019 року.

Відповідно п.п. в) д) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідам; д) ветерани війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Відповідно ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

З вищевказаних вироків, а саме: вироку Миргородського міськрайонного суду від 22 грудня 2016 року, вироку Суворовського райсуду м. Одеси від 15 вересня 2017 року та вироку Роменського міськрайонного суду від 21 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений за злочини вчинені в період з липня 2016 року по квітень 2018 року.

Таким чином, до ОСОБА_4 не можуть бути застосовані норми Закону України «Про амністію у 2014 році», «Про амністію у 2016 році» оскільки злочини, за які було засуджено ОСОБА_4 були вчинені ним після набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 році та Закону України «Про амністію у 2016 році».

За таких обставин, в задоволенні клопотання ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 74, 86 КК України, ст. ст. 1, 12, Закону України «Про амністію в 2014 році», -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд на протязі семи діб.

Суддя: підпис ..
Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1