Справа № 461/3917/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2019 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001935 від 27.04.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Добряничі Перемишлянського району Львівської області, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, востаннє вироком Сихівського районного суду м.Львова від 10.11.2014 року за ст.307 ч.2, ст.309 КК Українич.2 до 5 років позбавленням волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2018 року приблизно о 02 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у сквері по пл. Старий Ринок, 8 у м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито, шляхом ривка, викрав у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «НТС» вартістю 3000 гривень та мобільний телефон «іРhоne 6» вартістю 7000 гривень, гаманець вартістю 1000 гривень, у якому знаходилось 140 доларів США, що станом на 17.04.2018 р. згідно з курсом НБУ становило 3651,20 гривень, 3000 гривень, флеш накопичувач об`ємом пам`яті 64 Gb вартістю 300 гривень, золоту каблучку вагою 3,5 г вартістю 3000 гривень, золотий ланцюжок вагою 18,6 гр. вартістю 20000 гривень з золотим хрестиком вагою 8,5 г вартістю 10000 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 50951,20 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що все визнає, нічого із обвинувального акту не заперечує.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не прибув. В матеріалах справи міститься заява потерпілого, в якій просив суд дане кримінальне провадження розглядати без його участі, оскільки проживає в м. Одесі та не матиме змоги приїхати в судове засідання. Обвинувачення підтримує повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.
Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_5 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
ОСОБА_5 був раніше засуджений вироком Сихівського районного суду м.Львова від 10.11.2014 року за ст.307 ч.2, ст.309 ч.2 до 5 років позбавленням волі. Покарання відбув повністю.
Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді арешту у межах санкції статті Особливої частини КК України.
На підставі ч.1, ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає необхідним у строк покарання включити строк перебування обвинуваченого в установі попереднього ув`язнення в період з дня затримання 20.10.2018 року до 20.02.2019 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
Цивільний позов у провадженні заявлений не був, процесуальні витрати відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання, тобто з 20.10.2018 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до 20.02.2019 року залишити без змін у виді тримання під вартою.
На підставі ч.1, ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 20.10.2018 року до 20.02.2019 року включно зарахувати у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
З 20.02.2019 року вважати ОСОБА_5 таким, що відбув покарання повністю.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя: ОСОБА_1