Справа № 496/3063/18
Провадження № 1-кп/496/97/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рухі Республіки Грузія, громадянина України, на території України не працюючого, освіта середня, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-13.07.2017 р. Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн.;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Галі, Грузія, громадянина Грузії, на території України не працюючого, має посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 на території України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

-18.01.2018 р. Біляївським районним судом за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 19.01.2018 р. по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.04.2018 року ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, приблизно о 12 годині 00 хвилин, маючи на меті незаконне заволодіння майном, розподіливши між собою ролі та діючи відповідно до заздалегідь обумовленого плану, на автомобілі марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , прибули до паркувального майданчика на території ТЦ «Нова Лінія», що розташований в Одеській області Біляївському районі, по вул. Ленінградське шосе, 8/2 (землі Усатівської с/р), де почали спостерігати за автомобілем «Хюндай Сантафе», номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 , та в якому остання залишила жіночу сумку з документами на її ім`я та грошовими коштами в сумі 500 гривень. Дочекавшись, коли ОСОБА_10 сяде за місце водія вказаного автомобіля, скориставшись зручним моментом для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 вийшов з автомобіля разом з особою, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, та ОСОБА_8 з метою відволікти увагу потерпілої кинув каміння у кузов її автомобіля. Почувши стук ОСОБА_10 вийшла з автомобіля, а особа, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, згідно відведеної йому ролі, підбіг до передньої двері автомобілю з боку водія та, відчинивши її, відкрито заволодів жіночою сумкою потерпілої, в якій перебували грошові кошти в сумі 500 гривень та документи. Після чого, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження разом з ОСОБА_8 сіли в автомобіль марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який з не вимкненим двигуном чекав останніх та, з метою втекти на автомобілі, застосували фізичне насильство до ОСОБА_10 , яка намагалась їх затримати, що виразилось у спричиненні поштовхів руками по тілу та рукам останньої під час руху автомобіля. Внаслідок спроби ОСОБА_10 , затримати ОСОБА_8 утримуючи його за одяг під час руху автомобілю, остання впала та отримала тілесні ушкодження у вигляді саден обох передплічь, саден обох кистей, садна в ділянці лівого плечового суглоба, садно лівого плеча, садно в ділянці правого колінного суглоба, садно лівої гомілки, які згідно акту судово-медичного обстеження №881 від 30.05.2018 р., виданого Одеським ОБСМЕ відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт надійшов в суд відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, останній спочатку з`являвся до судових засідань але потім зник, у зв`язку з чим ухвалою Біляївського районного суд Одеської області від 27.11.2018 року ОСОБА_11 було оголошено у розшук та відносно нього матеріали кримінального провадження у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України були виділені в окреме провадження.

Потерпіла ОСОБА_10 до судового зсідання не з`явилася, але раніше в судовому засіданні пояснила, що претензій матеріального або морального характеру до обвинувачених не має, також від неї надійшли заяви в яких вона просила справу слухати у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не мала, міру покарання залишила на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що 30.04.2018 року він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на автомобілі марки «Ауді А4», під керуванням ОСОБА_9 прибули до паркувального майданчика на території ТЦ «Нова Лінія», де почали спостерігати за автомобілем «Хюндай Сантафе», який належить ОСОБА_10 , Дочекавшись, коли ОСОБА_10 сяде за місце водія вказаного автомобіля, він вийшов разом з ОСОБА_11 з автомобіля, та ОСОБА_8 з метою відволікти увагу потерпілої кинув каміння у кузов її автомобіля. Почувши стук ОСОБА_10 вийшла з автомобіля, а ОСОБА_11 , підбіг та заволодів жіночою сумкою потерпілої. Після чого, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 сіли в автомобіль марки «Ауді А4» під керуванням ОСОБА_9 , який з не вимкненим двигуном чекав останніх та зникали з місця вчинення злочину. У вчиненому розкаявся.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що 30.04.2018 року він разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 на автомобілі марки «Ауді А4», під його керуванням прибули до паркувального майданчика на території ТЦ «Нова Лінія», дочекавшись, коли ОСОБА_10 сяде за місце водія вказаного автомобіля, ОСОБА_8 вийшов разом з ОСОБА_11 з автомобіля, ОСОБА_11 , підбіг до передньої двері автомобілю з боку водія та заволодів жіночою сумкою потерпілої. Після чого зникали з місця вчинення злочину. У вчиненому розкаявся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме дії ОСОБА_8 відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб та дії ОСОБА_9 відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Як роз`яснено в п. 17 постанови пленуму Верховного Суду УРСР № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішення конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, що вирішуються при постановленні вироку.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинувачених.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особи обвинувачених, той факт, що ОСОБА_9 раніше був засуджений 18.01.2018 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 396 КК України до арешту стром на 2 (два) місяці та ОСОБА_8 раніше був засуджений 13.07.2017 р. Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн., також звертає увагу на промову прокурора у судових дебатах, який просив призначити їм покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, крім того приймає до уваги досудові доповіді органу з питань пробації, відповідно до висновків яких, виправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без позбавлення волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства, на думку уповноваженого органу з питань пробції, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою вправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.140- 141, 144-145).

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Разом з тим суд звертає увагу на відношення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, мають постійне місце проживання на території України, та їх соціальні зв`язки, а саме: мають близьких родичів - ОСОБА_8 , має дружину та малолітніх дітей 2012 року народження та 2009 року народження (а.с.115, 116), ОСОБА_9 також одружений та має на утриманні малолітню дитину 2006 року народження, враховує посередню характеристику обвинувачених за місцем проживання та звертає увагу на думку потерпілої, яка не має жодних претензій матеріального та морального характеру.

При призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Тому, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище, суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, якщо вони у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконають покладені на них судом обов`язки.

Такий висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року), а також основоположною висновок суду щодо міри покарання обвинуваченим ґрунтується також на позиції потерпілої, яка була наведена вище.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених підлягають стягненню витрати на проведення судової експертизи.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити попередній у вигляді домашнього арешту.

Арешти, які були накладені ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 02.05.2018 р., 03.05.2018 р., 04.05.2018 р. та 14.05.2018 року, на:

-мобільний телефон «Нокіа», чорного кольору та задньою кришкою білого кольору, з сім-картами «Лайфселл» 1-№ НОМЕР_4 , 2-№ НОМЕР_5 ; сумку чорного кольору; гаманець чорного кольору, з грошовими коштами в розмірі 210 грн. двома купюрами номіналом «200 грн.» №ЕЮ 4031979 та «10 грн.» №ХА2159272, купюра СРСР, номіналом в «10 рублів» №АЭ 3439304, пластикову картку кафе «Борщ», пластикову картку «Фішка», пластикову картку «Вог Прайд», візитну картку мийки, буддійський календарик прямокутної форми, куртку сірого кольору;

-джинсову куртку та мобільний телефон «Самсунг», з сім карткою мобільного оператора № НОМЕР_6 ;

-відеозапис з відео реєстратору службового автомобіля, який було вилучено при огляді в приміщенні службового кабінету №20 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області 30.04.2018 року;

-відеозапис з камер зовнішнього відео спостереження ТЦ «Нова Лінія»;

-шкіряний рюкзак чорного кольору з надписом виконаним кольоровим барвником білого кольору YunZhiLiah з брелком у формі качечки; гаманець коричневого кольору з надписом Green; грошові кошти у розмірі 248 гривень, купюрами номіналом: 200 грн. - 1 шт., 20 грн. - 1 шт., 10 грн. - 2 шт., 2 грн. - 3 шт., 1 грн. - 2 шт.; грошові кошти у розмірі 6 доларів США купюрами номіналом: 2 долари - 1 шт., 1 долар - 4 шт., грошові кошти у розмірі 25 молдавських лей купюрами номіналом: 20 лей - 1 шт., 5 лей - 1 шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу республіки Литва серії НОМЕР_7 на автомобіль марки Audi A4 сірого кольору д.н.з. НОМЕР_8 ; ключ від автомобіля марки Wolkswagen; чоловічу джинсову куртку світло-синього кольору; чоловічу рожеву футболку з надписом «Lacoste»; викрутку з гумовою ручкою червоно-чорного кольору; металевий молоток; 4 змиви на марлевих тампонах з внутрішніх ручок автомобілю; 3 сліди пальців рук; 1 слід долоні, які були вилучені 30.04.2018 року при проведенні огляду автомобіля марки «Ауді А-4» д.н.з. НОМЕР_2 , а також на автомобіль марки «Audi A4» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 скасувати.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон «Нокіа», чорного кольору та задньою кришкою білого кольору, з сім-картами «Лайфселл» 1-№ НОМЕР_4 , 2-№ НОМЕР_5 ; сумку чорного кольору; гаманець чорного кольору, пластикову картку кафе «Борщ», пластикову картку «Фішка», пластикову картку «ВогПрайд», візитну картку мийки, буддійський календарик прямокутної форми, куртку сірого кольору повернути законному власнику ОСОБА_9 ;

-грошові кошти в розмірі 210 грн. двома купюрами номіналом «200 грн.» №ЕЮ 4031979 та «10 грн.» №ХА2159272, купюра СРСР, номіналом в «10 рублів» №АЭ 3439304, також грошові кошти у розмірі 248 гривень, купюрами номіналом: 200 грн. - 1 шт., 20 грн. - 1 шт., 10 грн. - 2 шт., 2 грн. - 3 шт., 1 грн. - 2 шт.; грошові кошти у розмірі 6 доларів США купюрами номіналом: 2 долари - 1 шт., 1 долар - 4 шт., грошові кошти у розмірі 25 молдавських лей купюрами номіналом: 20 лей - 1 шт., 5 лей - 1 шт. звернути в дохід держави;

-джинсову куртку та мобільний телефон «Самсунг», з сім карткою мобільного оператора № НОМЕР_6 повернути законному власнику ОСОБА_8

-відеозапис з відео реєстратору службового автомобілю та компакт-диск з відеозаписом камер зовнішнього відеонагляду ТЦ «Нова Лінія» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-шкіряний рюкзак чорного кольору з надписом виконаним кольоровим барвником білого кольору YunZhiLiah з брелком у формі качечки вважати повернутими законному власнику потерпілій ОСОБА_10 ;

-посвідчення водія республіки Грузії серії НОМЕР_9 , посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_10 , закордонний паспорт громадянина Грузії на ім`я Соселія Звіад - вважати повернутими законному власнику;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу республіки Литва серії НОМЕР_7 на автомобіль марки Audi A4 сірого кольору д.н.з. НОМЕР_8 ; ключ від автомобіля марки Wolkswagen; чоловічу джинсову куртку світло-синього кольору; чоловічу рожеву футболку з надписом «Lacoste»; викрутку з гумовою ручкою червоно-чорного кольору; металевий молоток повернути законному власнику;

-4 змиви на марлевих тампонах з внутрішніх ручок автомобілю; 3 СПР, 1 сліди долоні знищити;

-автомобіль марки «Ауді А 4» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 повернути законному власнику.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на користь держави суму витрат, пов`язаних із проведенням: судової трасологічної експертизи у розмірі 572 грн. з кожного, що складає суму 1144 грн..

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1