Справа № 487/1119/19
Провадження № 1-кс/487/1165/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_4 від 19.01.2019 року про закриття кримінального провадження №0003519, -
ВСТАНОВИВ:
11.02.2019 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 19.01.2019 року про закриття кримінального провадження №0003519, в якій він просить скасувати зазначену постанову, посилаючись на те, що слідчий її виніс передчасно, не допитавши свідка ОСОБА_5 , яка була очевидцем подій, не з`ясувавши фактичні обставини справи.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив про їх задоволення.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що скаржник не казав про наявність свідка подій, тому ним була винесена постанова про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Наразі, у зв`язку з тим, що стало відомо про свідка кримінального правопорушення, не заперечує проти задоволення вимог скарги.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 09.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003519внесено відомості про злочин за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: 08.09.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою, в якій просив вжити заходів до ОСОБА_6 , який 08.09.2018 року приблизно о 18:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , спричинив йому тілесні ушкодження.

19.01.2019 року слідчим Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0003519на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних

рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, зокрема, слідчим не допитана свідок ОСОБА_5 , яка була очевидцем подій кримінального правопорушення, та про яку йому повідомляв ОСОБА_3 ..

Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 19.01.2019 року про закриття кримінального провадження № 0003519 - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1