Провадження № 1-кп/0186/173/18
Справа № 186/1709/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 16.08.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, невійськовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Наприкінці травня 2018 року ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік с. Богданівки Волноваського району Донецької області, в одному з покинутих бліндажів знайшов корпус гранати Ф-1 з маркуванням 107,92-76 та запал УЗРГМ з маркуванням 85-75 583. У цей час у нього виник умисел на придбання та зберігання вказаних вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 , наприкінці травня 2018 року, перебуваючи в районі с. Богданівки Волноваського району Донецької області, привласнив знайдені ним корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ, поклавши їх до свого рюкзаку, таким чином придбав вказані вибухові речовини та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, після чого зберігав вказані предмети у своєму рюкзаку без передбаченого законом дозволу у різних місцях на території с. Богданівки Волноваського району Донецької області приблизно до 03-04 серпня 2018 року.

Приблизно 03-04 серпня 2018 року ОСОБА_3 перевіз вищевказані корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ до смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, де продовжував їх зберігати у своєму рюкзаку у різних місцях на території вказаного населеного пункту без передбаченого законом дозволу.

16 серпня 2018 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 взяв свій рюкзак, у якому зберігалися вищевказані корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ, та на громадському транспорті приїхав до м. Першотравенська, носивши з собою вказані вибухові речовини та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, де 16 серпня 2018 року приблизно о 15 годині 10 хвилин на перехресті вул. Кобзаря та вул. Шахтарської Слави в м. Першотравенську Дніпропетровської області був зупинений працівниками поліції, яким добровільно надав для огляду вказаний корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ, які у присутності понятих було вилучено.

Згідно висновку судової вибухо-технічної експертизи № 33/5.2/407 від 11.10.2018 року вилучені у ОСОБА_3 предмети є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме: спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, який відноситься до категорії вибухових речовин, та уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв.

31 жовтня 2018 року між начальником Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000426, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку, за участі адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, у приміщенні Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області за адресою: вул. Шахтарської Слави,16, м. Першотравенська, Дніпропетровської області укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, згоден з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 - за ч.1 ст.263 КК України позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.75 КК України звільнити підозрюваного від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме в носінні, придбанні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що він неодружений, не працює, раніше не судимий, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідність до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по залученню експертів ( висновки експертів: №20/3.1/373 від 29.08.2018р.; №20/4.6/374 від 30.08.2018 р., №33/5.2/303 від 03.09.2018 р.; №33/5.2/407 від 11.10.2018 р.) в сумі 4004 (чотири тисячі чотири) гривні 00 копійок.

Керуючись ст.ст.314,368, 370, 373- 374, 468, 473-475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні №0000426 між начальником Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по залученню експертів у сумі 4004 (чотири тисячі чотири) гривні 00 копійок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок Першотравенського міського суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1