Ухвала
Іменем України

06 травня 2019 року
м. Київ
Провадження № 51-2140 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя від 13 березня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 березня 2019 року,

встановив :
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя від 13 березня 2019 року скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Центрального ВП ГУНП в Донецькій області та на незаконне закриття кримінального провадження № 00000153 від 30.08.2016 року повернуто заявникові.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 березня 2019 року зазначену ухвалу слідчого судді залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Як убачається із змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom), від 28 травня 1985 року, п. 57, Серія А, № 93).

Відповідно до ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Нормами КПК України чітко визначений порядок розгляду скарг слідчим суддею та оскарження його рішень в апеляційному порядку.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Оскільки ОСОБА_4 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на судові рішення, які, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, не підлягають оскарженню в касаційному порядку, тому у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою слід відмовити.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя від 13 березня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3