Справа № 559/389/19
Номер провадження 1-кс/559/170/2019
УХВАЛА
про арешт майна
"25" лютого 2019 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
володільця майна ОСОБА_4
розглянувши в судовому засіданні в м. Дубно клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 23 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна, --
ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області надійшло вищезазначене клопотання сторони кримінального провадження. Згідно клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та 52 колоди деревини породи «Сосна» які знаходяться у його вантажному відділі та які були знаряддям та предметами вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, встановивши повну заборону користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном його власникам та користувачам. Клопотання прокурор обґрунтовує наступними доводами.

22 лютого 2019 року 20 годині 40 хвилин надійшло повідомлення заступника начальника сектору привенції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про те, що 22 лютого 2019 року близько 20 години 30 хвилин в с. Острів, Дубенського району, Рівненської області зупинено автомобіль «ЗІЛ 130», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , 1980 року народження, жителя смт. Мізоч, Здолбунівського району, Рівненської області, який у кузові даного автомобіля перевозив колоди деревини породи «Сосна» без відповідних документів на даний вантаж.

22 лютого 2019 року виїздом слідчо оперативної групи Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області на місце події встановлено, що в с. Стеблівка по вул. Тиха, Здолбунівського району, Рівненської області, знаходиться автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

В ході проведення огляду даного автомобіля марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 у його вантажному відділу, а саме у кузові даного автомобіля виявлено 52 колоди деревини породи «Сосна», без будь яких засобів електронного обліку (чіпів) та документації на вказану деревину та вказаний автомобіль із 52 колодами деревини породи «Сосна» вилучено до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

23 лютого 2019 року в ході проведення додаткового огляду автомобіля марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 за участю інженера охорони і захисту лісу ДП «Дубенський лісгосп» ОСОБА_7 , який в ході проведення огляду зазначив, що на вказаному автомобілі знаходиться 52 колоди деревини породи «Сосна» з яких 29 колод породи сосна являються «Сироростущими» та 23 колоди породи «Сосна» являються «Сухостоями», вказана деревина відноситься до класів «D» та «С», в загальній кількості близько 11 м3.

23 лютого 2019 року відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за №0000186, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 знаходився під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яких відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився від дачі будь яких пояснень.

Також, в ході проведення досудового розслідування отримано пояснення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , яка повідомила, що зазначену деревину придбала на законних підставах та перевозила її з усіма наявними документами, з приводу відсутності на деревині засобів електронного обліку (чіпів) пояснила, що підприємство, де вона закупляла вказану деревину, а саме ТОВ «Мізоцький Лісовик» здійснює відпуск деревини без засобів електронного обліку (чіпів).

ОСОБА_4 надала до матеріалів кримінального провадження копію квитанції прибуткового касового ордера №34 від 22 лютого 2019 року ТОВ «Мізоцький Лісовик» відповідно до якої оплатила 10645 гривень 21 копійку за покупку «лісоматеріалу кругляк клас C,D» та накладну №52 від 22 лютого 2019 року ТОВ «Мізоцький Лісовик» відповідно до якої отримала «Лісоматеріали круглі класу PINSCD2a в кількості 6 м3» та «Лісоматеріали круглі класу DPINSD3a в кількості 5,3 м3» загальною вартістю 10645 гривень 21 копійка, також ОСОБА_4 надала слідчому копію журналу ТОВ «Мізоцький Лісовик» про відпуск продукції, де наявний запис, що підтверджує відпуск вище перерахованої деревини, однак слідство ставить під сумнів вказані документи, оскільки відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортним у внутрішньому сполученні» №207 від 25.02.2009 деревина перевозиться підставі спеціалізованої товарно транспортної накладної (Форма 1-ТТН (ліс), затвердженої наказом Держлісагенства України.

Крім того, в ході проведення допиту в якості свідка заступника начальника сектору привенції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 встановлено, що 22 лютого 2019 року близько 17 години він разом із старшим дільничним інспектором Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та дільничним Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 перебуваючи на автодорозі в с. Острів, Дубенського району, Рівненської області побачили автомобіль «ЗІЛ 131», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 який у кузові даного автомобіля перевозив колоди деревини породи «Сосна» та оскільки на колодах деревини були відсутні електронні засоби контролю (чіпи) вони вирішили зупинити даний автомобіль з метою перевірки документів на вказану деревину. Зупинивши вказаний автомобіль працівники поліції побачили водія ОСОБА_6 , 1980 року народження, жителя АДРЕСА_1 , який надав для ознайомлення накладку №08 в якій були зазначені дрова паливні в кількості 35 м3, що явно не відповідало вантажу даного автомобіля, оскільки у його вантажному відділі знаходилося 52 колоди деревини породи «Сосна», без будь яких засобів електронного обліку (чіпів). Поставивши запитання водію даного автомобіля ОСОБА_6 про не відповідність документів та вантажу ОСОБА_6 повідомив, що за деякий час приїде власник вантажу та владнає питання. 22 лютого 2019 року близько 20 години на автодорогу в с. Острів, Дубенського району, Рівненської області приїхав громадянин ОСОБА_10 , колишній працівник Національної поліції України та у грубій формі нецензурно висловлюючись у сторону працівників поліції наказував відпустити автомобіль «ЗІЛ 131», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 який у кузові перевозив колоди деревини породи «Сосна» та надав вказівку водію даного автомобіля їхати з місця події в сторону Здолбунівського району, Рівненської області, що той і зробив, а сам ОСОБА_11 перешкоджав зупинці даного автомобіля. Після цього заступник начальника сектору привенції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 разом із старшим дільничним інспектором Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та дільничним Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 сіли в службовий автомобіль та наздогнали автомобіль «ЗІЛ 131», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 який у кузові перевозив колоди деревини породи «Сосна» на автодорозі в с. Стеблівка, Здолбунівського району, Рівненської області, де знову ж його зупинили та на місце події викликали слідчо оперативну групу Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

23 лютого 2019 року постановою слідчого автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та 52 колоди деревини породи «Сосна» визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, оскільки є підстави вважати, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи те, що автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та 52 колоди деревини породи «Сосна» можуть містити у собі докази вчинення затриманими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України (перевезення знарядь вчинення злочину, автомобіль, як засіб доїзду до місця вчинення злочину та засіб втечі після вчинення злочину) та являються речовими доказами у кримінальному провадження є необхідність у встановленні заборони власникам (користувачам) автомобіля та 52 колод деревини породи «Сосна» будь-яким чином розпоряджатися та використовувати їх з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із даними речами, які можуть призвести до втрати чи пошкодження, що призведе до неможливості проведення будь-якого роду судових експертиз, з метою отримання доказів причетності вищевказаних осіб до здійснення злочинної діяльності.

Вище вказане майно може бути використане, як доказ винуватості чи не винуватості і без накладення арешту на вищезазначене майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування та знищення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Зважаючи на те, що іншим чином, ніж накладення арешту неможливо зберегти речові докази у кримінальному провадженні, забезпечити конфіскацію майна як покарання у майбутньому, або ж відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов, у разі його подачі), внесеному до ЄРДР за №0000186 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та зважаючи на можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, та розумність та співрозмірність обмеження права користування завданням кримінального провадження, накладення арешту на тимчасове вилучення майна є єдиним законним процесуальним засобом збереження речового доказу, задля забезпечення виконання завдань кримінального процесу, які передбачені ст.2 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання із викладених в ньому підстав, просив задоволити.

ОСОБА_4 .Ю в судовому засіданні пояснила, що вона придбала деревину в лісництві, в даному лісництві не передбачено чіпувати її, накладні були у неї вдома, тому водій не мав їх при собі, окрім того пояснила, що автомобіль необхідний їй для отримання прибутку, тому просить відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.

Вислухавши думки учасників процесу з приводу поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Ч.2 ст.168 КПК України зазначає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Тобто законодавець чітко визначив межі допустимого втручання в право власника (володільця) майна без наявності для цього судового рішення.
Зазначені межі охоплюються одним робочим днем, не можуть бути розширені слідчим за власною ініціативою, оскільки закон імперативно визначив, що у разі не звернення з клопотанням про арешт майно підлягає негайному поверненню його володільцю. Відповідно, вказаний строк є присічним та питання про його відновлення не може постановлюватися.
Оскільки законом не надано можливості слідчому затримувати вилучене майно понад встановлений строк та поза межами цього строку звернення до суду з клопотанням про його арешт, слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту та накладати на нього арешт, оскільки такий арешт, в розумінні статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не буде вважатися таким, що застосований на умовах, передбачених законом.
З урахуванням викладеного, у відповідності до вимог ст.171 КПК України, слідчий повинен був звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, а саме: 25.02.2019.
З наданих матеріалів, вбачається, що на даному етапі досудового розслідування, майно, арешт на яке просить накласти сторона обвинувачення є майном третьої особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Отже, з клопотання про накладення арешту на майно третьої особи може звернутись лише прокурор.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

З вищезазначеним клопотанням до слідчого судді 25.02.2019 звернувся саме прокурор, а тому, дотримано вимог закону, тобто ч.2 ст.64-2 та ч. 5 ст. 171 КПК України.

Клопотання прокурора про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Згідно ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
У відповідності з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі: збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Постановами слідчого від 23.02.2019 у кримінальному провадженні №0000186 автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та 52 колоди деревини породи «Сосна», з яких 29 колод породи сосна являються «Сироростущими» та 23 колоди породи «Сосна» являються «Сухостоями», вказана деревина відноситься до класів «D» та «С», в загальній кількості близько 11 м3, визнано речовими доказами.

Наведені у клопотанні обставини, вказують на необхідність накладення арешту на зазначене у ньому майно, оскільки автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та 52 колоди деревини породи «Сосна» які знаходяться у його вантажному відділі, мають суттєве значення у кримінальному провадженні №0000186 як речовий доказ, оскільки він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, він може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, знищений, перетворений або відчужений.

Враховуючи, що прокурором доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000186 від 23 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт із забороною розпоряджатись та користуватися майном, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 22.02.2019, а саме на:

?автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 є ОСОБА_12 , житель АДРЕСА_1 ;

?52 колоди деревини породи «Сосна», які знаходяться у вантажному відділі автомобіля марки «ЗІЛ», моделі «131», типу «Бортовий», зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 1984 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
Відповідно до ч.1ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали виготовлено 27.02.2019 о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя: