Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/2254/18
Провадження 1-кп/595/168/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000321 від 01 листопада 2018 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, раніше не судимого,
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_5 відноситься до призовників, а тому є суб`єктом чергового призову на строкову військову службу, який проходить у 2018 році, згідно Указу Президента України від 15 лютого 2018 року №33/2018 «Про строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2018 році».
16 жовтня 2018 року медичною комісією ОСОБА_5 визнаний придатним для служби в Збройних силах України. 16 жовтня 2018 року ОСОБА_5 було належним чином вручено повістку про явку 16 жовтня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований по вул.Просвіти,25 в м.Бучач Тернопільської області, для відправлення на збірний пункт в м. Тернопіль та подальшого проходження строкової військової служби в Збройних силах України. Незважаючи на свою обізнаність в обов`язку громадянина України проходити службу в лавах ЗСУ, ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від призову на строкову службу, не маючи права на відстрочку та звільнення від призову на строкову військову службу, передбаченого ст.ст.17,18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в порушення вимог ст.ст.1,2,15 вказаного Закону та ст.65 Конституції України, перебуваючи на залізничному вокзалі м. Тернопіль та будучи включеним у склад команди на відправку у військову частину Збройних сил України без відома керівника даної відправки самовільно покинув склад команди та сівши на рейсовий автобус поїхав до себе додому в АДРЕСА_1 , тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.
Такі умисні дії підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.
20 листопада 2018 року згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000321, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_4 , з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст.335 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та остаточного покарання у виді обмеження волі на строк один рік, зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, яке повинен понести ОСОБА_5 .
Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.
Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним і суспільним інтересам.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.
Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.ст.65,69 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який кримінальне правопорушення вчинив вперше, позитивно характеризується по місцю проживання, обставину, яка пом`якшує покарання, щире каяття.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 листопада 2018 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1