ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/843/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

проводячи судовий розгляд у кримінальному провадженні №753/20702/18 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чкаловськ, Таджикської РСР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, п.п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 332 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, п.п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні злочинів передбачених ст.257, ч.3 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_10 представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 , ОСОБА_19 обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження №753/20702/18.

В судовому засідані 13.02.2019 року, в порядку ст. 331 КПК України, судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою.

Прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими тяжких та особливо тяжких злочинів, при доведенні провини за які їм загрожує покарання, від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі та наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім цього, не перебуваючи під вартою обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть тиснути на обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підчас досудового рослідування давали показання, які відрізняються від показань ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Також прокурор зазначив, що характер вчинення інкримінованих обвинуваченим злочинів дає підстави вважати, що вони є суспільно небезпечними. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні одинадцяти умисних, тяжких та особливо тяжких злочинів протягом тривалого проміжку часу, є особою без громадянства, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, також до кримінальної відповідальності раніше притягувався і обвинувачений ОСОБА_6 , останній обвинувачується у вчиненні п`яти умисних тяжких та особливо тяжких злочинів вчинених протягом тривалого проміжку часу, а тому розуміючи яке покарання їм загрожує за вчинення інкримінованих злочинів, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду для уникнення кримінальної відповідальності.

Представники потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_12 підтримали позицію прокурора, ОСОБА_13 довірився рішенню суду.

Захисник ОСОБА_14 , позицію якої підтримав захисник ОСОБА_15 , зазначила, що вона не може висловитися, щодо питання яке розглядається, оскільки не розуміє на який обвинувальний акт посилається прокурор, на обвинувальний акт який вручено ОСОБА_5 та його захисникам чи на обвинувальний акт по обвинуваченю ОСОБА_9 із яким вона не ознайомлена.

Захисник ОСОБА_16 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, тому, що підозра пред`явлена обвинуваченому ОСОБА_6 є необгрунтованою, оскільки, щонайменше по епізоду за ч.5 ст.185 КК України у обвинуваченого є алібі, а за ч.1 ст.263 КК України його дії кваліфіковано, очевидно не вірно. У справі немає вагомих доказів на підтвердження провини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а перелік доказів, які зазначені у реєстрі, та на які посилається прокур, не означає що вони є вагомими. Підчас досудового розслідування ОСОБА_6 жодним чином не перешкоджав проведенню слідчих дій, а навпаки сприяв їм, оскільки добровільно надавав біологічні зразки та зразки папілярних візерунків пальців і долонь для проведення експертизи. ОСОБА_6 є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, місце проживання, дружину, троє малолітніх дітей. Також захисник висловив думку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, а саме цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Захисник ОСОБА_17 підтримав позицію захисника ОСОБА_16 та зазначив, що запобіжний захід у виді домашнього арешту буде цілком достантім для забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_18 довірився рішенню суду.

Захисник ОСОБА_19 зазначив, що він позбавлений можливості висловитися із цього приводу, оскільки не ознайомлений із обвинувальним актом по обвинуваченю ОСОБА_5 та ОСОБА_21 .

Обвинувачені підтримали своїх захисників.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу суд виходить із наступного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд враховує обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих їм злочинів та виходить із того, що у зв`язку із ступінню небезпеки та суспільним резонансом, характером вчинення, кількістю епізодів, формою спіучасті, мірою покарання та наслідками, злочини у яких останні обвинувачуються є злочинами особливої категорії, та бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року та "Мюрей проти Сполученого Королівства" від 28.10.1994 року, згідно з якими підставою для запобіжного заходу у вигляді взяття під варту при вчиненні особливої категорії злочинів може бути більш низький поріг обґрунтованості підозри.

Окрім того, суд враховує те, що злочини у яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідності до ст.12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, за які, при доведенні провини, їм загрожує покарання від 10 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна або довічне позбавлення волі.

Також суд враховує інформацію про вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків, місце проживання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди.

Так, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа без громадянства, має постійне місце проживання у м. Києві, офіційно не працевлаштований, немає постійного заробітку, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, має постійне місце проживання у м. Києві, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Перевіряючи доцільність тримання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою, судом окрім норм КПК України, враховуються вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченим та міра покарання, яка їм загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є особлива категорія, характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченим злочинів, та суспільний резонанс, а також найважчі, незворотні та непоправні наслідки інкримінованих, згідно обвинувального акту, дій у виді смерті людини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинувачених, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, експертів, спеціалістів, вчинення інших злочинів.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, обвинуваченим інкриміновано ряд умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі із застосуванням насильства, один із яких спричинив загибель людини та вважає, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду.

Разом із цим, на даному етапі судового розгляду, судом не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних звязків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.176-206, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.04.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: