Справа № 753/3831/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1262/2018 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч. 2, 4 ст.187 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неофіційно працюючого в ТОВ «Мобікейс» на посаді закрійника, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.12.2003 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі; 01.02.2006 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі; 22.12.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, -

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.4 ст.187 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.187 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.4 ст.187 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ухвалено відраховувати з 02.12.2016 року.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 02.12.2016 року до набрання вироку законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_10 засуджено за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.4 ст.187 КК України, вчинених за наступних обставин.

ОСОБА_8 , 02.12.2016 року, близько 00 год. 40 хв., перебуваючи неподалік будинку № 14-А по вулиці Привокзальна в м. Києві, діючи умисно, з корисливих спонукань, підбіг із-за спини до раніше незнайомого ОСОБА_11 , який в цей момент намагався відкрити вхідні двері під`їзду № 3 вказаного будинку, та, погрожуючи застосувати фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, приставив до спини потерпілого заздалегідь підготовлений для цього ніж і наказав останньому віддати наявне в нього майно. Оскільки потерпілий ОСОБА_11 вимогу не виконав та почав чинити опір, ОСОБА_8 наніс потерпілому декілька ударів ножем, а саме в область тулуба, обличчя, та один удар в шию, спричинивши останньому наступні тілесні ушкодження: наскрізне колото-різане поранення шиї з ушкодженням правої зовнішньої яремної вени, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя); колото-різані рани на правій та лівій щоці; різану рану на лівому скаті носу з переходом на спинку; різану рану на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа; непроникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з перетинанням прямого м`язу живота справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Не подолавши опір потерпілого та не заволодівши його речами, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник.

Крім того, ОСОБА_8 , в цей же день, 02.12.2016 року, близько 04 год. 50 хв., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою вчинення нападу та заволодіння майном, почав переслідувати ОСОБА_7 , яка вийшла з будинку та рухалася по АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_7 , та, погрожуючи останній негайно застосувати фізичне насильство, небезпечне для її життя чи здоров`я, наставив на неї заздалегідь підготовлений для цього ніж та наказав віддати сумку. Оскільки потерпіла не виконала злочинні вимоги ОСОБА_8 , останній наніс ОСОБА_7 декілька ударів ножем в область тулуба, руки та ноги, та втік, спричинивши останній наступні тілесні ушкодження: різані рани правої гомілки та тильної поверхні правої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості для здоров`я); різану рану проксимальної фаланги 4-го пальця правої кисті з ушкодженням сухожилка розгинача 4-го пальця, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Не погоджуючись із вказаним рішенням обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_9 подано апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі з доповненнями просить скасувати вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року як незаконний та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи вказані вимоги зазначає, що сторона обвинувачення та районний суд не вірно кваліфікували його дії за ч.2 ст.187, ч.4 ст.187 КК України, адже він вчинив лише замах. Крім того, його умислом не охоплювалось заволодіння майном потерпілих, про що свідчать рапорт від 02.12.2016 року, показання сестри потерпілого ОСОБА_12 від 03.12.2016 року.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14.09.2018 року скасувати повністю у зв`язку з істотними порушеннями кримінально процесуального закону та ухвалити виправдувальний вирок, яким визнати недоведеність вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_13 .

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що під час проведення огляду місця події 02.12.2016 року слідчим ОСОБА_14 за адресою вул. Нова-Дарницька, 30, в м. Києві, було виявлено сліди речовини бурого кольору, які були зібрано за допомогою марлевого тампона і вилучено. Того ж дня, у ході проведення огляду місця події слідчим ОСОБА_15 за адресою вул. Привокзальна, 14-А в м. Києві, ліворуч від під`їзду № 3, між припаркованими автомобілями було виявлено плями бурого кольору, з яких були зроблені змиви, які були вилученні відповідним протоколом огляду місця події.

Однак, вказані протоколи огляду місця події не містять відомостей про характеристики технічних засобів, що використовувалися при проведенні цієї слідчої дії, у них відсутні підписи спеціалістів, що ставить під сумнів їхню участь та законність і правильність зібрання, вилучення відповідних зразків, вони не можуть бути покладені місцевим судом в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 , у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.85 КПК України.

При цьому, висновок судово-імунологічної експертизи №613 від 23.12.2016 року, висновок судово-імунологічної експертизи №614 від 23.12.2016 року, висновок судово-імунологічної експертизи №616 від 05.01.2017 року, предметом дослідження яких були плямі і сліди бурого кольору, що вилученні відповідно до протоколів огляду місця події 02.12.2016 року, повинні також вважатися недопустимими, оскільки висновки експертів не можуть ґрунтуватися на доказах, які визнаних судом недопустимими відповідно до ч.5 ст.101 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора та потерпілої ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали вирок суду першої інстанції правильним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , правильно кваліфікувавши його дії за ч.ч.2, 4 ст.187 КК України.

В оскаржуваному вироку місцевий суд навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених у судовому засіданні доказів із зазначенням підстав, із яких приймає одні докази та відкидає інші.

Так, вина ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованованих правопорушень підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені у районному суді.

У суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав в повному обсязі, від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на невизнання, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст.187 КК України, повністю доводиться доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Так, будучи допитаною в ході суді першої та апеляційної інстанції, потерпіла ОСОБА_7 суду зазначила, що 02 грудня 2016 року, вранці, приблизно о 04 год. 40 хв., вона вийшла з будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , на підробіток прибирання, при собі мала сумку та тримала пакет зі сміттям. На зустріч їй йшов чоловік, і коли вона перейшла через дорогу, то чоловік пішов паралельно з нею. Коли вона повернула на вул. Санаторну по ходу дороги, чоловік також перейшов дорогу та підбіг до неї, тримаючи в руках ножі. Вона відразу зрозуміла, що це напад. Чоловік наказав віддати сумку, в цей час вона кинула пакет із сміттям та сказала, що в сумці нічого немає. Чоловік вдарив її ножем по нозі та став смикати за ручку сумки, яка була намотана на її руку, і тому вона не могла її віддати. В сумці був лише зонтик, рукавички та звичайний телефон, вона хотіла показати нападнику, що цінностей в сумці немає та вмовити його припинити напад, схопила чоловіка за куртку, але він продовжував смикати сумку та вдарив її декілька разів ножем по руці, по тулубу, але до тіла не дістав, оскільки вона була в пальто, зачепив обличчя. В цей час поруч йшла жінка, яка стала кричати: «Зупиніться, що ви робите», однак він не зупинявся, лише на деякий час відпустив сумку, вона ж, ОСОБА_7 , скориставшись цим стала кричати, перебігла дорогу, та він наздогнав її, штовхнув, вона впала, а він продовжував виривати з її рук сумку. В цей час з балкону став кричав якийсь чоловік. Нападник вдарив її ногою в голову, вилаяв і пішов в сторону парку, не забравши сумку. Жінка підійшла до неї та допомогла, після події вони з нею не бачились. Коли вона прийшла додому, близько 05 год., розбудила племінницю, яка і викликала швидку. Вказала, що нападник був в темному одязі, в капюшоні від реглана, руки худі і тонкі, без рукавичок, в нього було два ножі, по ножу в кожній руці, і вона добре розгледіла леза. Внаслідок нападу в неї залишилось три шрами на руці.

Свідок ОСОБА_16 , яка приходиться племінницею потерпілій ОСОБА_7 , районному суду показала, що вранці, близько 05-00 год., коли вона спала, тітка ОСОБА_7 повернулась додому та сказала, що на неї в районі магазину «Дінь-Дінь», поруч з їх будинком напав чоловік, який за нею слідкував. Вона, свідок, принесла перекис водню для обробки ран, після чого викликали бригаду швидкої допомоги, яка по приїзду викликала поліцію. У тітки в двох місцях була порізана рука, порізана нога, порізаний рукав пальто, були порізи сумки одна із ручок відрізана, при цьому сумка була залита кров`ю.

Згідно даних протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 від 02.12.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення, 02.12.2016 року, біля 04 год. 45 хв. по вул. Санаторній, 9/28, невідомий чоловік погрожуючи ножами, які були в нього в руках, намагався заволодіти її сумкою з особистими речами. При цьому спричинив їй тілесні ушкодження (т.1, а.п.169).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 02.12.2016 року, з доданими до нього схемою та ілюстрованою таблицею, розпочатого о 06 год. 20 хв., проведеного слідчим ОСОБА_14 в присутності понятих, за участю підозрюваного ОСОБА_8 , на асфальтованій ділянці місцевості, яка розташована по вул. Ново-Дарницька, 30 в м. Києві, неподалік від перехрестя з вул. Севастопольська, та значно засипана снігом, виявлено сліди речовини бурого кольору, які в подальшому було вилучено. На даній ділянці стоїть громадянин, який представився як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одягнений в чорні черевики, сині джинси зі слідами речовини бурого кольору на обох колінах, реглан-кенгурушку чорного кольору з капюшоном, розстебнуту шкіряну чорну куртку. На куртці з лівого боку виявлено слід речовини бурого кольору. У нього при собі знаходиться рюкзак сіро-зеленого кольору, в середині якого знаходяться: два шпателі, молоток, плоскогубці фігурні, плоска викрутка, один ніж з лезом типу птички, кухонний ніж, пістолет для піни, що також був вилучений в ході огляду. Як пояснив ОСОБА_8 , в цей час він йшов на роботу (т.1, а.п.170-176).

Із висновку судово-імунологічної експертизи №614 від 23.12.2016 року, слідує, що в змиві бурої речовини (об. № 1), вилученому 02.12.2016 року під час ОМП та наданому на дослідження, знайдена кров, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_7 . При цьому в дослідницькій частині міститься докладний опис речових доказів, а саме вказано про те, що марлевий тампон, повністю просочений бурою речовиною доставлений у заклеєному конверті, що опечатаний відтиском круглої печатки канцелярської печатки: «ГУ національної поліції у м. Києві Дарницьке управлення поліції Для пакетів», на конверті є напис «02.12.2016 р. м. Київ, вул. Ново-Дарницька, 30 діл місцевості. Вилучено: змив з плями темно-червоного кольору Слідчий (підпис) спеціаліст (підпис) Поняті 1. (підпис) 2. (підпис)» Цілісність упаковки не порушена. (т.1, а.п.182-185).

Як вбачається з висновку судово-цитологічної експертизи № 441ц від 29.12.2016 року, при дослідженні кухонного ножа № 1 (об. 1, 2) на рукоятці (об. 2) знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_7 . При цьому в дослідницькій частині міститься докладний опис речових доказів, а також вказано, що речові докази доставлені у заклеєному сейф-пакеті слідчого підрозділу Національної поліції України, з написом «Фабула: Ново-Дарницька, 30 в гр-на ОСОБА_8 , 1989 р. Вилучено рюкзак, в якому два ножі, викрутка, два шпателі, молоток, плоскогубці та інше згідно ОМП Слідчий (підпис) спеціаліст (підпис) Поняті 1. (підпис) 2. (підпис) дата пакування 02.12.2016 р. » Цілісність упаковки не порушена (т.1 а.п.190-194).

При цьому допитаний в ході судового розгляду в районному суді свідок ОСОБА_17 зазначив, що він, працюючи на посаді інспектора-криміналіста, входячи до складу слідчо-оперативної групи зі слідчим ОСОБА_14 , приймав участь в якості спеціаліста при проведенні огляду місця події по вул. Ново-Дарницькій в м. Києві у 2016 році, в ході якого в чоловіка, візуально схожого на обвинуваченого ОСОБА_8 , було вилучено рюкзак, ножі, інструменти, деякі речі, також свідок робив змиви з асфальту, оформлював додатки до протоколу та упаковував речові докази, належним чином опечатавши їх. Підтвердив, що в додатку до протоколу (т.1, а.п.172) стоїть саме його підпис. Пояснив, що запам`ятав саме вказаний огляд, оскільки був певний резонанс.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про визнання недопустимим протоколу огляду місця події у зв`язку з незалученням спеціаліста при проведенні вказаної слідчої дії, в тому числі щодо недотримання порядку виявлення та вилучення речових доказів, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються показаннями інспектора-криміналіста ОСОБА_14 .

Як вбачається з протоколу огляду предмету від 09.02.2017 року з фотототаблицею, слідчим ОСОБА_18 за участю спеціаліста ОСОБА_19 , проведено огляд предметів, а саме ножів, що в належно упакованому виді надійшли з відділення судово-медичної цитології, при цьому ніж № 1, загорнутий в аркуш білого кольору з написами «Ніж № 1 об. 1, 2», загальною довжиною 271 мм, складається з клинка та руків`я. Клинок прямий, однолезний, довжиною 152 мм, має заточку леза у вигляді односторонніх поперечних зубців. Товщина клинка 1,5 мм, найбільша ширина 25 мм. З лівої сторони клинка біля руків`я наявне нашарування у вигляді напису «Stainless China». Руків`я - плащатого типу, складається з двох плашок, виготовлених з полімерного матеріалу чорного кольору, які кріпляться до хвостовика клинка за допомогою трьох заклепок, виготовлених із металу сірого кольору. Вказаний ніж є ножем господарсько-побутового призначення (товщина клинка 1,5 мм). Ніж № 2, загорнутий в аркуш білого кольору з написами «Ніж № 2 об. 3, 4», виконаний барвником червоного кольору. Даний ніж загальною довжиною 210 мм, складається з клинка та руків`я. Клинок прямий, однолезний, довжиною 117 мм, товщиною 1,9 мм, найбільшою шириною 22,5 мм. Обух прямий, на відстані 75 мм від руків`я, починається з кіс обуха дещо увігнутої форми. Руків`я плащатого типу, складається з 2-х плашок, виготовлених з напівпрозорого полімерного матеріалу з об`ємним зображенням квітів всередині. Плашки кріпляться до хвостовика клинка за допомогою 2-х заклепок, виготовлених з металу сірого кольору. Одна з плашок в передній частині має деформацію у вигляді відламу частини плашки. Вказаний ніж є кухонним ножем господарсько-побутового призначення (товщина клинка 1,9 мм) (т.1, а.п.195-200).

Із протоколу огляду місця події від 02.12.2016 року, складеного слідчим ОСОБА_20 , в приміщенні службового кабінету № 400 Дарницького УП, що по вул. Кошиця, 3-а в м. Києві, в присутності двох понятих видно, що ОСОБА_16 добровільно видала для подальшого вилучення жіночу матерчату сумку чорного кольору з видимими пошкодженнями розрізами та наявними практично по всій її поверхні слідами речовини бурого кольору (т.1, а.п.232-234).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №613 від 23.12.2016 року в плямах на жіночій сумці, вилученій в ході огляду місця події від 02.12.2016 року та наданій для дослідження, знайдена кров, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_7 (т.1, а.п.237-241).

При цьому будь-яких порушень при відібранні відповідних зразків для проведення імунологічних та генетичних експертиз районним судом не встановлено (т.1, а.п.178-180).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3045 від 01.02.2017 року, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені наступні ушкодження: синець на верхній повіці лівого ока, який спричинено тупим предметом, міг утворитися 02.12.2016 року та відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Крім того, у ОСОБА_7 було виявлено різані рани по передній поверхні правої гомілки в верхній третині, на тильній поверхні правої кисті в 1-му міжпальцьовому проміжку з переходом на тильну поверхню 1-го пальця, тильній поверхні правої кисті в проекції 3-4 п`ясних кісток та в проекції 4-5 п`ясних кісток, які спричинено гострим предметом (предметами), могли утворитися 02.12.2016 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я), а також різана рана на тильній поверхні проксимальної фаланги 4-го пальця правої кисті з ушкодженням сухожилка розгинача 4-го пальця, який спричинено гострим предметом (предметами), міг утворитися 02.12.2016 року та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т.1, а.п.228-231).

Також, при безпосередньому дослідженні місцевим судом речових доказів, що були вилучені в ході оглядів місця події 02.12.2016 року, зокрема рюкзака, шпателя, молотка, ганчірки, двох ножів, куртки, викрутки, плоскогубців, пістолету для піни, іншого, потерпіла ОСОБА_7 впевнено зазначила, що вона впізнає шкіряну куртку, в яку був одягнений нападник, в тому числі візуально та тактильно, а також впізнала ніж (№2) за лезом, який був застосований при нападі на неї, вказавши, що під час нападу вона більш всього дивилась саме на ножі. При цьому сам обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що вказані речі, належать йому.

Потерпілий ОСОБА_11 у суді першої інстанції зазначив, що 02.12.2016 року, о 00 год.40 хв., повертався додому, в той момент як він підійшов до під`їзду та діставав ключі, до нього зі спини підійшов чоловік, який погрожуючи ножем став вимагати, щоб він віддав йому речі. Речі він не збирався віддавати, практично відразу почав відбиватись, став перечити, за що отримав багато ножових поранень, 2 по правій руці, 1 нижче грудної клітки, 1 в живіт по центру, 1 по шиї і по обличчю близько 5. Це було недовго, до 5 хвилин. Нападник наніс удари та втік, майном він не заволодів. Після цього, він, ОСОБА_11 , піднявся додому та розбудив сестру, яка викликала швидку. Під час боротьби він зірвав з нападника капюшон і бачив його обличчя, а тому впізнав. Раніше він його не бачив. Швидше за все, обвинувачений був неадекватним, було схоже на особу яка прийняла психотропні препарати, алкоголю він не чув.

Допитана в районному суді свідок ОСОБА_12 , яка приходиться рідною сестрою потерпілому ОСОБА_11 показала, що 2 грудня 2016 року, брат прийшовши додому, відразу зайшов до неї в кімнату, це було десь о 01-00 ночі, розбудив її та сказав, щоб вона вставала, розбудила маму та викликала швидку і поліцію. Вона зрозуміла, що на нього напали. Всі його речі були в крові. Спочатку приїхала швидка, почали розмовляли з ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 ), потім приїхала поліція, пізніше в квартиру почали приходити слідчі та запитувати, що сталося. В ОСОБА_11 була глибока рана на шиї, на носі, на животі, на руці. Коли вони із матір`ю стали розпитувати, що сталося, брат сказав, що до нього підійшла особа, яка погрожуючи йому ножем, сказала ставати на коліна та віддавати речі. Потім була бійка. ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 ) сказав, що він відірвав у нападника капюшон. Чи була із собою сумка вона не пам`ятає, були наушники з порізом.

Також, в ході досудового слідства при проведенні впізнання осіб, що підтверджується відповідним протоколом процесуальної дії від 14.12.2016 року та фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_11 серед пред`явлених для впізнання осіб в категоричній формі із зазначенням конкретних ознак впізнав саме ОСОБА_8 , як особу, яка 02.12.2016 року за адресою: АДРЕСА_4 , вчинила розбійний напад на нього (т.2, а.п.54-59).

Будь-яких порушень при проведенні вказаної слідчої дії органом досудового розслідування допущено не було, впізнання проводилось за участі захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , а твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про наявність різких відмінностей у зовнішності між ним та іншими особами, що були пред`явлені для впізнання, є надуманими, оскільки спростовуються відомостями, що містяться у вказаному протоколі.

Показання потерпілого щодо обставин вчиненого на нього нападу є послідовними, логічними та підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, у зв`язку з чим у зв`язку із чим, обґрунтовано визнані місцевим судом належними, допустимим, достовірними та такими, що відповідають дійсності. Будь-яких даних, які би свідчили про обмову потерпілим ОСОБА_11 обвинуваченого ОСОБА_8 , ні в ході досудового розслідування, ні в суді першої чи апеляційної інстанції не здобуто.

Відповідно до протоколу прийняття заяви ОСОБА_11 від 02.12.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення, 02.12.2016 року, близько 00 год. 40 хв., біля 3-го під`їзду по вул. Привокзальна, 14-А в м. Києві, невідомий чоловік, намагаючись заволодіти його майном, предметом схожим на ніж, наніс йому тілесні ушкодження в районі шиї, живота та руки (т.2, а.п.19, 20).

Під час огляду місця події 02.12.2016 року, слідчим ОСОБА_23 за участі понятих, зі складанням відповідного процесуального документу було зафіксовано місце нападу на потерпілого ОСОБА_24 , а також виявлено на території 9-ти поверхового будинку по АДРЕСА_4 , ліворуч від під`їзду № 3 між припаркованими автомобілями на снігу капюшон чорно-червоного кольору, ліворуч на відстані близько 60 см від порогу під`їзду, на бетоні, виявлено пляму бурого кольору, діаметром 30 см, з якої зроблено змиви, частина плям в одну лінію направлена у напрямку під`їзду, на сходах, біля ліфту та в ліфті на підлозі, біля дверей квартири на 4-му поверсі та в приміщенні квартири виявлено плями бурого кольору, також в квартирі виявлено: футболку коричневого кольору з плямами бурого кольору, яка має отвір (проріз), шириною близько 2 см; реглан коричневого кольору зі слідами бурого кольору та капюшон з отвором (проріз), шириною 2 см. Вказані виявлені речові докази були вилучені в ході проведення огляду місця події (т.2, а.п.21-32).

Потерпілий ОСОБА_11 в суді першої інстанції не заперечував щодо вилучення з квартири, з його дозволу, належних йому особистих речей.

Допитаний в районному суді ОСОБА_23 суду пояснив, що він, працюючи на посаді слідчого, в складі слідчо-оперативної групи, до складу якої входив також спеціаліст, який вилучав змиви речовин, за участю понятих, проводив огляд місця події по вул. Привокзальній. Пояснив, що він міг помилково не вказати в протоколі про участь спеціаліста, разом з тим наполягав, що дії, які потребують спеціальних знань, проводились виключно фахівцем.

Допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_25 показав, що він, працюючи на посаді техніка-криміналіста, входив разом зі слідчим ОСОБА_23 до складу слідчо-оперативної групи, та проводив огляд місця події. При цьому свідок детально описав як місце огляду, так і вилучені речові докази, а також вказав, що він, крім вилучення змивів речовин бурого кольору та опечатування речових доказів, проводив фотографування на фотоапарат «Нікон». Підтвердив, що підпис в додатку до протоколу належить саме йому (т.2, а.п.25).

Як вбачається з висновку судомо-імунологічної експертизи №616 від 05.01.2017 року, на наданій на дослідження гігієнічній паличці зі змивами (об. № 1), вилученими під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 14-А, виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_11 не виключається. При цьому в дослідницькій частині міститься докладний опис речового доказу, а саме вказано про те, що гігієнічна паличка з двома ватними тампонами на кінцях, один з яких повністю просочений речовиною буро-коричневого кольору, доставлений у заклеєному конверті, що опечатаний відтиском круглої печатки канцелярської печатки: «Дарн. УП огляд ділянки місцевості біля під`їзду №3 по вул. Привокзальна, 14-а в м. Києві. Вилучено: змиви з плями темно-червоного кольору. Спеціаліст (підпис) Іва…ов Слідчий Поняті 1. (підпис) 2. (підпис)» Цілісність упаковки не порушена. (т.2, а.п.39-43).

Будь-яких порушень при відібранні відповідних зразків для проведення експертизи місцевим судом не встановлено (т.2, а.п.35-37).

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про визнання недопустимим протоколу огляду місця події у зв`язку з незалученням спеціаліста при проведенні вказаної слідчої дії, в тому числі щодо недотримання порядку виявлення та вилучення речових доказів, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються показаннями техніка-криміналіста ОСОБА_14 та слідчого ОСОБА_23 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3028 від 17.01.2017 року, який було підтримано в повному обсязі та додатково роз`яснено допитаним в районному суді експертом ОСОБА_26 , у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені наступні ушкодження: наскрізне колото-різане поранення шиї з ушкодженням правої зовнішньої яремної вени, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя); колото-різані рани на правій та лівій щоці; різану рану на лівому скаті носу з переходом в спинку носу; різану рану на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа; непроникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з перетинанням прямого м`язу живота справа, кожне з яких відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше 21 дня (т.2, а.п.47-53).

Також, при безпосередньому дослідженні районним судом речових доказів, що були вилучені в ході огляду місця події 02.12.2016 року по вул. Привокзальній, 14-а, в м. Києві, зокрема куртки-пуховика чорного кольору з червоною підкладкою, капюшон в якої був відсутнім, обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що вказана куртка, належить йому.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.12.2016 року, в приміщенні службового кабінету № 400 Дарницького УП, що по вул. Кошиця, 3-а в м. Києві, в присутності двох понятих, громадянин, який на час огляду одягнений у куртку чорного кольору зі шкірозамінника, джинси темно-синього кольору та шапку чорного кольору, представився як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явивши при цьому паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 . В подальшому, в процесі огляду на джинсах, а саме спереду, на лівому коліні, та рівнозначно вказаному місцю, позаду штанини, виявлено об`ємну пляму речовини бурого кольору. На правому коліні, правої штанини джинсів виявлено ідентичну пляму речовини бурого кольору. Оглядом вищеописаної куртки, у верхній правій її частині, спереду виявлено плями речовини бурого кольору. На запитання з приводу походження та утворення на одязі, вказаних плям речовини бурого кольору, ОСОБА_8 нічого не пояснив. На запитання з приводу існуючих у нього заперечень в частині проведення вилучення куртки та джинсів, останній заперечень не виявив та власноручно написав дозвіл на проведення вилучення вказаного одягу (том1, а.п.203-205).

Вказані обставини вилучення одягу були підтверджені показаннями свідка ОСОБА_27 , який, будучи допитаним в суді першої інстанції показав, що він був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час вилучення одягу в хлопця, на джинсах якого, в районі колін, були плями темного кольору схожі на плями крові. При цьому хлопець добровільно видав речі, які в подальшому були вилучені. В хлопця була куртка, в`язаний светр, джинси. При вилученні одягу також були присутні поліцейські та ще один понятий. Вказав, що він підписався у протоколі про те, що бачив, оскільки викладені обставини відповідали дійсності.

Із заяви, власноруч поданої ОСОБА_8 , вбачається, що він надав добровільну згоду на огляд та вилучення його речей, а саме джинсів та шкіряної куртки (т.1 а.п.206).

З даних висновку судово-імунологічної експертизи № 50 від 08.02.2017 року вбачається, що на наданих на експертизу речах, вилучених за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: на куртці (об. №№ 1,7) та на джинсових брюках (об. №№ 8-13), виявлена кров людини (т.1, а.п.209-212).

Як вбачається із висновку експерта № 67 від 10.02.2017 року, в об. № № 1, 7 на куртці та в об. № № 12, 13 на джинсових брюках виявлено кров, походження якої не виключено від ОСОБА_7 , при умові походження від однієї особи. Можливість присутності крові ОСОБА_11 в даних слідах у вигляді домішки не виключається (антиген Н). В об. №№ 8-11 на джинсових брюках, виявлений тільки антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_11 . Даних про можливість походження крові в даних об`єктах від ОСОБА_7 результатами дослідження не отримано (т.1, а.п.214-217).

Відповідно до висновку експерта №58 від 27.02.2017 року, генетичні ознаки крові, виявленої на джинсових брюках (об.2), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_7 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_7 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10-18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні ознаки (т.1, а.п.221-224).

При цьому при надходження вказаних речових доказів до експертної установи при проведенні першої експертизи за №50 експертом порушень цілісності упаковки, в якій знаходились речові докази куртка та джинси, не встановлено, пакет опечатаний, наявні підписи слідчого та двох понятих. При передачі речових доказів для проведення наступної експертизи № 58, вони, як вказав експерт, знаходились у пакеті, що був опечатаний круглою печаткою відділення судово-медичної імунології КМКБ СМЕ і після проведення експертизи знов були опечатані за допомогою круглої печатки відділення судово-медичної генетичної ідентифікації (т.1 а.п.208, 210, 213, 215, 220, 222).

За таких обставин твердження сторони захисту про порушення правил, пов`язаних із зберіганням та передачею вказаних речових доказів, є неспроможними.

Відповідно до висновку амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 49 від 17.01.2017 року, у період часу до якого відносяться діяння, ОСОБА_8 страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок сумісного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності. За своїм психічним станом на той час міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. При цьому ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час, ОСОБА_28 страждає на психічні та поведінкові розлади, внаслідок сумісного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності (шифр по МКХ-10: F 19.24). При цьому може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На хронічний алкоголізм не страждає. Потребує застосування протинаркоманічного лікування. Будь-яких протипоказань до застосування даного лікування з боку психічної сфери не виявлено (т.2, а.п.70, 71).

Викладені докази, які були ретельно та безпосередньо досліджені судом першої інстанції, повністю спростовують версію обвинуваченого та його захисника про те, що він не причетний до розбійних нападів на ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , і оцінюються колегією суддів як обрана позиція захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Зникнення з камери схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП України в м. Києві частини речових доказів, а саме вилученого в ході місця події по вул. Привокзальній, 14-а в м. Києві капюшона чорного-кольору з червоною підкладкою, за уваги детального опису вказаного речового доказу в протоколі, не впливає на висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 в інкримінованих йому злочинах.

Щодо порушення права на захист, який, на думку сторони захисту, виявився у незабезпеченні прав обвинуваченого на захист при затриманні та проведенні слідчих дій є безпідставними, виходячи з наступного. Як вбачається з протоколу затримання вказана слідча дія проводилась за участі захисника ОСОБА_9 . Крім того згідно з положеннями ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

При цьому, огляд місця події відноситься до невідкладних слідчих дій. У ході огляду місця події безпосередньо на вулиці носильні речі ОСОБА_8 вилучені бути не могли. За таких обставин вилучення куртки та джинсів ОСОБА_8 в приміщення управління поліції не може бути визнано таким, що проведено з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Допитаний в районному суді ОСОБА_20 пояснив, що він, працюючи слідчим СВ Дарницького УП під час чергування, з дотриманням відповідних вимог КПК України, в тому числі щодо роз`яснення відповідних прав, проводив оформлення затримання ОСОБА_8 , який надав згоду на вилучення в нього речей, при цьому про участь захисника було невідкладно повідомлено центр правової допомоги.

При цьому ні обвинуваченим, ні захисником будь-які скарги на дії працівників поліції не подавались.

Таким чином, стороною обвинувачення надано достатні та достовірні докази вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст.187 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 187 КК України, а також у вчиненні нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 КК України.

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, розбій як злочин проти власності (ст.187 КК України) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за ст.187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неправильну кваліфікацію його дій, адже він не заволодівши майном потерпілих, вчинив лише замах, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.187 КК України, вважається закінченим із з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Вказане повністю спростовує посилання ОСОБА_8 про наявність незакінчених кримінальних правопорушень.

Отже, орган досудового розслідування та суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.ч.2, 4 ст.187 КК України.

Із огляду на зазначене, невизнання вини ОСОБА_8 апеляційний суд розцінює, як обрану лінію захисту обвинуваченого із метою уникнення ним відповідальності, а тому оцінює його показання критично.

У ході аналізу доводів апеляційної скарги захисника підстав для виправдання ОСОБА_8 апеляційним судом встановлено не було, адже його винуватість підтверджується належними, допустимими, достовірними доказаними, безпосередньо дослідженими та оціненими на основі власного переконання судом першої інстанції.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 про невинуватість останнього у пред`явленому обвинуваченні, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Згідно з ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, згідно положень п.п.2,3 ч.1 ст.65 КК України та п.п.1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, при призначенні покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, вчинені ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст.187 КК України, віднесено до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст.67 КК України, судом першої інстанції встановлено не було.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, районний суд визнав рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_8 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисні злочини, передбачені ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 місцевий суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини та наслідки протиправних діянь, дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик не має, офіційно не працює, на спеціальних обліках не перебуває, його молодий вік, сімейний стан, підвищену небезпеку для суспільства.

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим не можливе без його ізоляції від суспільства, адже саме покарання у виді позбавляння волі є необхідним та достатнім для нього.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, районний суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України вірно обирав принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, призначення іншої міри чи виду покарання апеляційним судом встановлено не було.

Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для їх виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному.

Із урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 та міри покарання, призначеної місцевим судом, яке належить відбувати реально, колегія суддів вважає, що запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили обґрунтовано залишено без змін.

При цьому, із врахуванням положень ст.5 КК України, згідно яких закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, районний суд прийшов до правильного висновку, що в строк відбування покарання ОСОБА_8 необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення за правилами, що діяли до 21 червня 2017 року.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог апеляційних скарг захисника та обвинуваченого і не знаходить підстав для скасування або зміни вироку, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Головуючий:

Судді: