КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2045/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО № 13, де перебуває підозрюваний ОСОБА_6 , в приміщенні суду апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 03.03.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.05.2019 року включно, з визначенням застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 420 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, розлученого, з середньо-технічною освітою, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2019 року та ухвалити рішення про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.
Ухвалу слідчого судді підозрюваний вважає необґрунтованою і підстав для його тримання під вартою немає.
За вказаною адресою, як зазначає підозрюваний проживає більше 7 років, умови домашнього арешту виконував сумлінно, до суду з`являвся вчасно.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України не вчиняв, а підозрюваний ОСОБА_9 повністю визнав свою вину та вчинив злочин самостійно.
Підозрюваний також зазначає, що хворіє на ряд захворювань, а тому переховуватися від органів досудового розслідування фізично не може.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000577 від 28.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідуванням зазначається, що 28.02.2019року приблизно о 16.30 год. ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньо змовою із ОСОБА_10 , знаходячись неподалік кафе «Садиба», по вул. Шевченка. 7 м. Біла Церква Київської області, повторно, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи узгоджено, скориставшись тим. що за їх діями ніхто не спостерігає, в час коли ОСОБА_10 відчинив двері водія на автомобілі марки «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_11 звідки дістав побутовий фен марки «БОНІ» вартістю 1000 грн., подовжувач чорного кольору вартістю 900 грн. та чоловічу шапку чорного кольору вартістю 150 грн., і передав вказані речі ОСОБА_6 , а той, взявши вказані речі, відійшов від автомобіля.

Після чого ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

02.03.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до матеріалів провадження раніше судимий: 1) 06.11.1990 Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960) до 1 року позбавлення волі, в силу ст. 25 КК України (в редакції 1960) засуджений умовно-достроково з обов`язковим залученням до праці. 24.05.1991 повернений в місця позбавлення волі на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на строк 11 місяців, звільнений 21.03.1992 по відбуттю строку покарання; 2) 19.07.1995 Печерським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 81, ст. 44, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (в редакції 1960) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.09.1997 на підставі ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997; 3) 13.08.1999 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960) до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960) звільнений від відбуття покарання на іспитовий строк терміном 2 роки; 4) 04.12.2012 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання на іспитовим строком на 2 роки; 5) 25.06.2004 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України додане не відбуте покарання від 04.02.2002 та зараховано 8 років 6 місяців позбавлення волі. За ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2004 вирок відмінено та повторно направлено на додатковий розгляд. Засуджений Голосіївським районним судом м. Києва 12.12.2005 за ч. 2 ст. 121, с г. 69, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі в силу ст. 71 КК України зараховано покарання по вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2002 строком на 4 роки 2 місяці позбавлення волі; 6) 31.01.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт; 7) 20.01.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 121. ст. 71 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 20.07.2015; 8) 02.03.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до арешту строком на 3 місяці 12 діб; 9) 27.09.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на1 рік та відносно, якого перебуває обвинувальний акт у суді, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
02.03.2019 року слідчий СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, у розмірі, який не перевищує 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 03.03.2019 року клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.05.2019 року включно, з визначенням застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 420 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Згідно повідомлення про підозру від 02.03.2019 року, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги підозрюваного дійшов правильного висновку про їх наявність та обґрунтованість з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність того факту, що відносно останнього в суді першої інстанції перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 16 КК України, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається у клопотанні слідчий дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи те, що відносно ОСОБА_6 був вже застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, під час якого останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто заявлені у клопотанні ризики є реальними та існують на теперішній час, у зв`язку з чим, застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема і ті, на які посилаються підозрюваний у апеляційній скарзі.

За переконанням колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 420 грн.з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_6 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, при цьому врахувавши наявність встановлених під час проведення досудового розслідування ризиків та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 .

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 03 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.05.2019 року включно, з визначенням застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 420 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4