ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/296/18 Справа № 193/1041/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого
(в режимі відеоконференці) ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені фактичні обставини.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року відмовлено засудженому ОСОБА_6 в задоволенні заяви про перерахунок строку покарання за ч.5 ст.72 КК України.
Суд відмовляючи в задоволенні заяви послався на те, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 липня 2017 року, який набрав законної сили 16 листопада 2017 року. За вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 липня 2017 року перераховано ОСОБА_6 строк покарання з моменту його затримання з 24 травня 2017 року, зарахувавши, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання до 20 червня 2017 року включно, а тому строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 , вже перерахований зазначеним вироком суду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про перерахунок строку попереднього ув`язнення з 24 травня 2017 року по 16 листопада 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні вироку не було належним чином враховані вимоги закону щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання. Вказує на те, що ухвала суду незаконна, оскільки погіршує його становище як особи, засудженої до позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити
Прокурор не заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, що не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Що стосується доводів засудженого щодо того, що судом першої інстанції незаконно йому відмовлено у перерахунку строку попереднього ув`язнення та не враховано період часу з 21 червня 2017 року по 16 листопада 2017 року, що суперечить чинному закону, то такі доводи заслуговують на увагу.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 липня 2017 року засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.
Ухвалено строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання з 24 травня 2017 року, зарахувавши, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання до 20 червня 2017 року включно, а з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі до набрання вироком законної сили.
Згідно ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 16 листопада 2017 року вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 липня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, змінено в частині призначеного покарання, шляхом його пом`якшення, призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці; за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Наявними матеріалами встановлено, що ОСОБА_6 перебував в установі попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 16 листопада 2017 року так як вироком суду першої інстанції йому було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 було вчинено злочини до 20 червня 2017 року, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні продовжено, то в даному випадку підлягає застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII і до періоду часу з 21 червня 2017 року по 16 листопада 2017 року перебування його під вартою, який слід зарахувати до строку відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що в свою чергу кореспондує з позицією, висловленою у Постанові Великої палати Верховного суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 щодо необхідності додаткового зарахування йому до строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року часу його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 16 листопада 2017 року, а тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строку покарання за ч.5 ст.72 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою заяву засудженого ОСОБА_6 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року задовольнити частково.
Зарахувати ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції закону Укарїни від 26 листопада 2015 року до строку відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 16 листопада 2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4