Справа № 132/829/19
Ухвала
Іменем України
14.03.2019 Калинівський районний суд Вінницької області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ;
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 08.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11.03.2019 року слідчий СВ Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 08.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
В клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 08.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор в судовому засідання підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, до ЧЧ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області 07.03.2019 надійшло повідомлення по спец. лінії «102» від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_1 , який повідомив про те, що 07.03.2019 в квартирному приміщенні по АДРЕСА_1 сусід на ім`я ОСОБА_6 наніс його цивільній дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді ножових непроникаючих в черевну порожнину поранень живота.

07.03.2019 після отримання виклику про вчинення вказаного кримінального правопорушення на місце події було направлено слідчо-оперативну групу Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Після прибуття на місце вчинення кримінального правопорушення СОГ, слідчим з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, в присутності понятих проведено огляд місця події.

Так, за письмового дозволу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 проведено огляд їїквартирного приміщення. Під час огляду у ванній кімнаті квартирного приміщення виявлено на підлозі під ванною металевий предмет зовні схожий на розкладний ніж, який опечатано до паперового конверту коричневого кольоруз підписами понятих, слідчого та учасника. Вище вказаний металевий предмет зовні схожий на розкладний ніж ОСОБА_8 забрала у свого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 та поклала у ванну кімнату квартирного приміщення.

08.02.2019 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 та розпочате досудове розслідування. Вказане кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказані речі є речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим третіми особами, у даному випадку вказаними документами є відповідні протоколи проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні в яких відображено вилучені об`єкти та обставини за яких їх було вилучено.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, вилучене майно являється речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення на нього арешту.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, та доведеності наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
клопотання лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000107 від 08. 03. 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: металевий предмет зовні схожий на розкладний ніж, який опечатано до паперового конверту коричневого кольору з підписами понятих, слідчого та учасника.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1