У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.11.2018 Справа №607/19707/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002292 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гнильче Підгаєцького району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 10 серпня 2018 року близько 08:48 год. керував технічно - справним автомобілем «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 та рухався без пасажирів та вантажу вулицею Руська м. Тернопіль в напрямку проспекту С.Бандери.

Під час руху водій ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п. 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян. Так, виїхавши на регульоване сигналом світлофора вул. Руська та вул. Т.Шевченка перехрестя обвинувачений ОСОБА_3 зупинив керований ним транспортний засіб в межах перехрестя, маючи на меті виконати маневр повороту ліворуч. В цей час вул. Руською в напрямку вул. Мазепи рухався велосипед марки «CANNONDALE» рама № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 . Перед початком виконання маневру повороту ліворуч водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи вимоги п.п. 10.1., 16.2 ГІДР України, не переконався, що це буде безпечним, не створюватиме небезпеки іншим учасникам руху та не надав дорогу велосипеду марки «CANNONDALH» рама № S029491 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався прямо в зустрічному напрямку, а допустив наїзд на останнього на зустрічній відносно свого руху смузі.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримав: травму голови у вигляді закритої черепно - мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, із зовнішніми ушкодженнями - «забійну» рану лівої брови, синець лівої навколоорбітальної ділянки, крововилив білкової оболонки лівого ока, садна лівої половини обличчя, травму правої нижньої кінцівки у вигляді закритого перелому першого пальця правої стопи, із зовнішніми ушкодженнями синець ділянки правого колінного суглоба з поширенням на гомілку, садно правої гомілки, «забійна» рана правої гомілки із ознаками забиття м`яких тканин, синець ділянки лівого ліктьового суглоба з поширенням на передпліччя, ділянки лівого колінного суглоба з поширенням на гомілку, першого пальця лівої стопи, садна ділянки правого ліктьового суглоба, лівого передпліччя, які належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 16.2 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він керував автомобілем, був неуважний, не надав дорогу велосипеду марки «CANNONDALH» рама № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався прямо в зустрічному напрямку та допустив наїзд на останнього на зустрічній відносно свого руху смузі. На даний час про вчинене він, ОСОБА_3 , щиро шкодує, просить суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового засідання обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а порушене щодо нього кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення вищевказаного клопотання та вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого, просить звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, оскільки він помирився з обвинуваченим ОСОБА_3 , останній повністю відшкодував завдану злочином шкоду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України,якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України,особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Така ж позиція висловлена у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, відповідно до якої умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Суд має здійснювати його за правилами, встановленими ст. 8 КПК України. При цьому необхідно зважати на те, що ч. 1 ст. 27 КПК України також передбачено обов`язкове закриття справ, які порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, у зв`язку з примиренням останнього з обвинуваченим або підсудним.

Як вбачається з п. 14 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, постанова (ухвала) судді (суду) має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи в учиненні злочину в цій постанові слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності суд прийшов до переконання, що діяння, яке інкримінують обвинуваченому дійсно мало місце, воно містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_3 справді винен у його вчиненні, а також те, що існують умови та підстави, передбачені КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення, в даному випадку ОСОБА_3 , необережного злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і злочин ним вчинений вперше. Завдана шкода відшкодована повністю, про що свідчить висловлена в судовому засіданні заява потерпілого. Підставою для його звільнення є певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує - примирення винного з потерпілим.

З врахуванням вищенаведених підстав та умов, з огляду на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності не є правом, а є обов`язком суду, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

У кримінальному провадженні наявний арешт на майно, який частково скасований ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 серпня 2018 року, а саме: скасовано арешт автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , 1994 року випуск, сірого кольору, номер шасі (кузов) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , арешт на який був накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 серпня 2018 року по справі №607/15674/18 (1-кс/607/7742/2018) в рамках кримінального провадження №0002292 від 10.08.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і повернений даний транспортний засіб ОСОБА_3 , за виключенням права відчуження даного автомобіля.

За наслідками розгляду кримінального провадження №0002292 від 10.08.2018р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України та результату його вирішення суд приходить до висновку, що накладений арешт ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 серпня 2018 року по справі №607/15674/18 (1-кс/607/7742/2018) в рамках кримінального провадження №0002292 від 10.08.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на транспортний засіб марки «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , 1994 року випуск, сірого кольору, номер шасі (кузов) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , в частині заборони його відчуження необхідно скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0002292, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2018 року про його обвинувачення - закрити.

Накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 серпня 2018 року по справі №607/15674/18 (1-кс/607/7742/2018) в рамках кримінального провадження №0002292 від 10.08.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України арешт на транспортний засіб марки «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , 1994 року випуск, сірого кольору, номер шасі (кузов) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , в частині заборони відчуження даного автомобіля скасувати після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1