Справа № 308/7375/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/61/19, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 січня 2019 року задоволено погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави й установлено строк дії ухвали до 15-ї години 04 березня 2019 року, а початок строку тримання під вартою визначено рахувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 04 січня 2019 року.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 04 січня 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29 березня 2018 року в не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи із прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, знаходячись на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 , пред`явили потерпілому ОСОБА_12 неправомірну вимогу про передачу їм грошових коштів у розмірі 6000 (шести тисяч) доларів США, що згідно курсу НБУ на дату вимоги відповідало 158431,50 грн. (сто п`ятдесят вісім тисяч чотириста тридцять одна гривня п`ятдесят копійок), обумовлюючи таку вимогу надуманими обставинами, і при цьому, ОСОБА_6 та одна з невстановлених на даний час осіб, з метою залякування потерпілого ОСОБА_12 та беззаперечного виконання пред`явленої вимоги, вербально (усно) висловили потерпілому погрози застосування до нього насильства в разі її невиконання. Слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення, а тому, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним, те, що досудове розслідування не завершено, і що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою у групі осіб із погрозою застосування насильства до потерпілого, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, у клопотанні вказується на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може знищити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких не встановлено, що їх знищення може призвести до негативних наслідків для досудового розслідування, а також може допомагати невстановленим особам, які причетні до скоєння злочину, переховуватись від органа досудового розслідування чи суду. Тому, слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. При цьому, вказується на те, що характер та тяжкість діяння, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, встановлені ризики, які є дійсними та триваючими, у своїй сукупності виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Разом із тим, врахувавши вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням погрози насильства до потерпілого, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи. Посилається на те, що, прийшовши до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 та наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя не врахував те, що жодних доказів, які б підтверджували такий висновок, слідчим та прокурором не надано. Вважає, що обраний щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, оскільки жоден із передбачених ст. 177 КПК України ризиків не доведений, про що свідчить і поведінка підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження, яке триває вже майже дев`ять місяців. Стверджує, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 винним себе не визнає і сам зацікавлений у встановленні істини в справі, що всі можливі докази за час досудового розслідування вже зібрані та вилучені й зберігаються у слідчого, що підозрюваний не має на меті вчинення будь-якого злочину, а тому, відсутні підстави вважати про наявність зазначених у клопотанні ризиків. При цьому, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні батьків-пенсіонерів та трьох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання. Крім того, вказує на те, що слідчим суддею не взято до уваги нотаріально завірену заяву потерпілого про те, що він не має до ОСОБА_6 жодних претензій ні матеріального, ні морального характеру, і що жодного тиску ОСОБА_6 на нього не вчиняв і його життю з боку ОСОБА_6 нічого не загрожує. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який судове рішення вважає законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані стороною кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного у клопотанні злочину. Вказаний висновок підтверджується матеріалами за клопотанням, у тому числі, протоколами : прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, допиту потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , впізнання за фотознімками потерпілим та свідками підозрюваного ОСОБА_6 , копією повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України злочину, яка 03 січня 2019 року йому вручена.

Колегія суддів також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказується в клопотанні, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.Указаний висновок ґрунтується на доказах зібраних у кримінальному провадженні, які приєднані до клопотання, узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим. Тому доводи апеляційної скарги, яку подав адвокат ОСОБА_15 , у цій частині визнаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи й відхиляються.

Колегія суддів також погоджується з викладеними в ухвалі слідчого судді висновками, відповідно до яких не знайшли свого підтвердження доводи слідчого про те, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може, знищити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких не встановлено, що їх знищення може призвести до негативних наслідків для досудового розслідування. При прийнятті судового рішення враховується, що прокурором висновок слідчого судді у цій частині не оспорюється й тому відповідно до ст. 404 КПК України не перевіряється.

Колегія суддів також вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КПК України передбачений ч. 2 ст. 289 КК України злочин є тяжким, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Одночасно, колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.

При цьому зі змісту ухвали вбачається, що в обґрунтування зазначеного, слідчий суддя в ухвалі послався лише на характер вчиненого злочину та тяжкість діяння у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , не зазначивши на які саме дані прокурор посилався в обґрунтування доводів про взяття підозрюваного ОСОБА_6 під варту.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на дані, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання менш суворого запобіжного заходу ніж взяття під варту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, колегія суддів зазначає, що слідчим суддею не дана будь-яка оцінка даним про особу підозрюваного ОСОБА_6 .. Для підтвердження даних про особу підозрюваного до справи приєднані характеристика з місця проживання ОСОБА_6 , яка є позитивною, довідка про склад сім`ї підозрюваного - має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та батьків.

Із приєднаних до клопотання матеріалів також убачається, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Крім того, із матеріалів судового провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного ОСОБА_6 не має.

Враховуючи наведене, колегія суддів також непідтвердженим визнає і ризик незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_6 на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що прокурорами не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 . При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час доби та без застосування електронних засобів контролю належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі вищенаведеного, ухвала слідчого судді як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22 год. по 06 год. без застосування електронних засобів контролю, колегія суддів враховує також положення ст. 2 КПК України у частині завдань кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне покласти на підозрюваного передбачені цією нормою права обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першої вимогою; не відлучатися з населеного пункту АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Колегія суддів вважає, що покладення на ОСОБА_6 вказаних вище обов`язків забезпечить його належну процесуальну поведінку, не порушуватиме його прав та буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення ОСОБА_6 частковому задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено строк дії постановленої ним ухвали.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували доводи клопотання про необхідність взяття підозрюваного під варту ; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 січня 2019 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді

домашнього арешту в нічний час доби з 22- ї години до 6.00 години, із забороною залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 . Встановити строк дії ухвали до 04.03.2019 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки :

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першої вимогою; не відлучатися з населеного пункту АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.
Підозрюваного ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти й зобов`язати негайно прибути до місця свого проживання АДРЕСА_1 .
Копію ухвали для відома та виконання надіслати начальнику СІЗО № 9 ДДВП України в Закарпатській області та начальнику Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: