Справа № 761/35/19
Провадження № 1-кс/761/582/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір, яка являється особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001171 від 31.12.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
03.01.2019 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001171 від 31.12.2018 року.

Вказує, що на даний час досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 30.12.2018 року, близько 22 години 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Maserati Levante», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Тростянецькій у м. Києві, зі сторони вул. Ревуцького у напрямку вул. Вербицького, займаючи третю смугу руху з трьох наявних попутного напрямку, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 та інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України. В цей момент по вказаному нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно руху вищевказаного автомобіля марки «Maserati Levante», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався пішохід ОСОБА_8 , 1982 року народження. Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункту «б», 2.9. підпункту «а», 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_8 . Останній, внаслідок наїзду отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КМКЛ ШМД, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 не затримувався.

02.01.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зазначає, що обґрунтованість повідомленої підозри повністю підтверджується доданими до клопотання доказами.

У клопотанні слідчий вказує, що підозрюваний може вчиняти спроби ухилитись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків чи потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, надав пояснення, аналогічні його доводам, просить його задовольнити. Щодо альтернативного розміру застави, зазначає, що оскільки злочин пов`язаний із загибеллю людини, просить таку не визначати.
Захисники та підозрюваний у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою особисте зобов`язання або заставу. Зазначають, що причини дорожньо-транспортної пригоди ще не встановлені, ОСОБА_4 з місця події не втікав, придбав потерпілому усі необхідні ліки, коли той перебував у лікарні, оплатив поховання ОСОБА_8 , допомагає його сім`ї, постійно перебував у лікарні біля потерпілого ОСОБА_8 , самостійно інформував слідчого, що потерпілий помер, одразу після цього прибув до слідчого, отримав повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу, з`явився за першим викликом до слідчого судді, здав слідчому свій паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за межі території України. Вказують, що наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду ОСОБА_4 не має, у нього міцні соціальні зв`язки. За фактом перебування підозрюваного в стані алкогольного сп`яніння зазначають, що ОСОБА_4 здав відповідний аналіз, однак висновок експерта з даного приводу ще відсутній.
Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисників, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0001171 від 31.12.2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
02.01.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, 30.12.2018 року, близько 22 години 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Maserati Levante», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Тростянецькій у м. Києві, зі сторони вул. Ревуцького у напрямку вул. Вербицького, займаючи третю смугу руху з трьох наявних попутного напрямку, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 та інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України. В цей момент по вказаному нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно руху вищевказаного автомобіля марки «Maserati Levante», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався пішохід ОСОБА_8 , 1982 року народження. Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункту «б», 2.9. підпункту «а», 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_8 . Останній, внаслідок наїзду отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КМКЛ ШМД, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.12.2018 року, яким зафіксовано місце наїзду на пішохода, схемою дорожньо-транспортної пригоди, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , довідкою про госпіталізацію потерпілого ОСОБА_8 .
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не може вважатись необґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналогічне положення містить ст. 12 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду та/або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає такі дії є цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
Водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.
Ризики, що підозрюваний може впливати на свідків чи потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурором в судовому засіданні не доведені, а є лише припущеннями.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.
Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що в судовому засіданні прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заявлені ризики очевидно існують, однак слідчим суддею не встановлено, що їх ступінь є настільки високим, щоб позбавляти підозрюваного волі на даному етапі досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір, яка є особою з інвалідністю третьої групи, працевлаштований, має місце постійного проживання, раніше не судимий, надає допомогу сім`ї потерпілого, з дня дорожньо-транспортної пригоди до дня розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, від органу досудового розслідування та суду не переховувався, хоча об`єктивно мав можливість це зробити, факт чого в судовому засіданні прокурор не заперечив.

Відтак, з врахуванням вищевказаних обставин, зважаючи на принцип пропорційності та співмірності, слідчий суддя вважає, що запобігти заявленим ризикам, а саме ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби та покладення на ОСОБА_4 обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу, а саме: з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою; повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці; не залишати без дозволу слідчого, прокурора та/або слідчого судді межі м. Києва; утримуватись від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню без дозволу суду, прокурора та/або слідчого; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки документів, що підтверджують здачу паспортів слідчому, сторона захисту не надала, а також носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131,132,176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого з 22 години 00 хвилин вечора до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня;

- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- не залишати без дозволу слідчого, прокурора та/або слідчого судді межі м.Києва;

- утримуватись від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню без дозволу суду, прокурора та/або слідчого;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали встановити до 02 березня 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1