Справа № 754/690/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0010569 від 23.12.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим СВ ВП № 1 Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 16.01.2019 року подано до суду клопотання, погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що Деснянським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0010569 від 23.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

28.12.2018 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру в тому, що 23.12.2018 року приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_5 знаходячись за адресою: м.Київ, пр. Лісовий, 12, переслідуючи корисливу мету таємного викрадення чужого майна, побачив відкриті двері до підвального приміщення, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна із проникненням у приміщення. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через відкриті двері, проник всередину підвального приміщення та за допомогою викрутки та пасатижів, які мав при собі, відрізав кабель довжиною 15 метрів вартістю 128 грн. 00 коп. за 1 метр, загальною вартістю 1920 грн. 00 коп., що належить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва». Після чого, ОСОБА_5 виходячи з підвального приміщення побачив працівників аварійної служби ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виказали ОСОБА_5 вимогу зупинитись, на що останній розуміючи, що його злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна вікриті, відштовхнув ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» матеріальної шкоди на суму 1920 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 12 КК України, дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину, оскільки санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки вручено підозрюваному.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному його копії та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив обставини затримання, зазначив, що повністю визнає свою вину. Щодо застосування даного запобіжного заходу, то просить застосувати домашній арешт, але у ночну пору доби.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання, матеріали, долучені в його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, наявними у справі допустимими доказами.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п.175 Рішення від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якого "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.17 рішення ЄСПЛ від 02 серпня 2001 року у справі "Манчіні проти Італії", відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 Статті 5 Конвенції.

Також слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він є раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, вважає, що є всі підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За вищевказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, можливе при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання у межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Відповідно до вимог ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176 - 178, 181, 184, 194, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 до 16 березня 2019 року включно наступні обов`язки:

- з 22 години до 06 години ранку не відлучатися з постійного місця проживання за
адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не спілкуватись з потерпілими і свідками в цьому кримінальному провадженні, за
винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого
судді, суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок протягом часу до 16 березня 2019 року прибувати за кожною вимогою до слідчого, якому доручене проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, прокурора.

Ухвалу передати через слідчого для виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1