Ухвала
Іменем України

17 січня 2019 року

м. Київ
справа № 1-18/08

провадження № 51-69ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2018 року залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Донецької області від 29 грудня 2008 року, яким ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на цю ухвалу повернуто. Повертаючи апеляційну скаргу захисника, апеляційний суд вказав на відсутність поважної причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 висловлює вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує, що повний текст ухвали суду першої інстанції був надісланий йому судом після закінчення строку на апеляційне оскарження, тому вважає необґрунтованим висновок апеляційного суду про відсутність поважної причини для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) апеляційна скарга повертається, якщо вона, зокрема, подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Виняток з цього правила передбачений ч. 3 ст. 395 КПК, згідно з якою для особи, яка перебуває під вартою, цей строк обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Правило дотримання строку на апеляційне оскарження має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити розгляд кримінальних проваджень упродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Зі змісту ухвали апеляційного суду видно, що захисник ОСОБА_4 23 листопада 2018 року звернувся до Донецького апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви про перегляд вироку щодо ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами від 18 жовтня 2018 року та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність обставин, які могли би бути підставою для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, який закінчився 25 жовтня 2018 року.
З висновком апеляційного суду про відсутність поважної причини для оскарження судового рішення у передбачений законом строк погоджується і Верховний Суд. Той факт, що повний текст оскарженого захисником судового рішення не був оголошений у судовому засіданні в день постановлення ухвали та був наданий стороні захисту поза межами строку на апеляційне оскарження, не є обставиною, яка б унеможливлювала оскарження судового рішення протягом передбаченого законом процесуального строку.
Для особи, яка була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, закон не пов`язує початок перебігу строку на його оскарження з будь-якою іншою датою ніж день його проголошення. Таке правило діє і в разі оголошення лише його резолютивної частини.
За наведених обставин, відмовивши у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернувши апеляційну скаргу, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Отже, підстави для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Саме такі обставини встановлені судом при перевірці касаційної скарги.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року, якою повернуто апеляційну скаргу захисника на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2018 року про залишення без задоволення його заяви про перегляд вироку щодо ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3