Справа № 495/3333/19
Номер провадження 1-кс/495/2260/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3

слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лужанка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, в силу ст. 89 КК України судимості не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2019 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

У клопотанні зазначено, що 10.04.2019 у Білгород-Дністровському ВП ГУНП в Одеській області зареєстровано заяву ОСОБА_6 про те, що в ніч на 10.04.2019, невстановлена особа, скориставшись його відсутністю, шляхом зриву замків проникла до нежитлового приміщення на території колишньої ферми в с. Благодатне Білгород-Дністровського району Одеської області, звідки таємно викрала 37 мішків із мінеральними добривами та розкидачем сипучих мінеральних добрив.

Відповідно до ст. 214 КПК України, відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000759 від 10.04.2019 за ст. 185 ч. 3 КК України та розпочато досудове розслідування щодо таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 09.04.2019 року приблизно о 21.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, підозрюваний ОСОБА_5 , реалізовуючи попередньо виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі марки «Volkswagen» модель LT-28 з державними номерними знаками НОМЕР_1 , прибув до складського господарського приміщення (кормоцех), яке розташованого на території колишньої ферми в с. Благодатному Білгород-Дністровського району Одеської області.

Продовжуючи реалізацію злочинного наміру підозрюваний ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, шляхом пошкодження замка вхідних воріт, проник до складського господарського приміщення (кормоцеху).

Знаходячись у ньому підозрюваний ОСОБА_5 таємно здійснив крадіжку автомобільного причепу легкового марки «ПГА-1» з державним номерним знаком НОМЕР_2 вартістю 20 000 грн., розкидач сипучих мінеральних добрив вартістю 25 000 грн. та 37 штук мішків з мінеральним добривом амонію нітрату (селітри аміачної) від виробника мінеральних добрив «OSTCHEM» по 50 кг. та вартістю по 565 грн. кожний, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму розмірі 65 905 грн.

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_5 завантажив 16 штук п`ятдесяти кілограмових мішків із мінеральними добривами амонію нітрату (Селітра Аміачна) виробництва «OSTCHEM» на автомобільний причіп марки «ПГА-1» з держаним державним номерним знаком НОМЕР_2 , який викотив за межі нежитлового (складського) господарського приміщення, а решту 21 штуку п`ятдесяти кілограмових мішків із мінеральними добривами амонію нітрату (Селітра Аміачна) виробництва «OSTCHEM» та розкидач сипучих мінеральних добрив, завантажив в кузов автомобіля «Volkswagen» модель LT-28 з державними номерними знаками НОМЕР_1 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання та просили задовольнити його.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що щиро розкаюється у скоєному.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.04.2019 року відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні винним себе визнав, та пояснив, що дійсно він скоїв кримінальне правопорушення, вказане слідчим у клопотанні.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

Разом з тим, згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

З урахуванням викладеного, на переконання суду, стороною обвинувачення не надано аргументованих доказів, що існують будь-які ризики того, що підозрюваний вчинив, або намагався вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України. Судом також враховується те, що підозрюваний ОСОБА_5 добровільно з`явився до суду для розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу, що спростовує також ризик ухилення його від органів досудового слідства.

На підставі викладеного та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, те, що він у відповідності до вимог ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимості, враховуючи його вік та задовільний стан здоров`я, те що він має міцні соціальних зв`язки в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини та двох неповнолітніх дітей на утриманні, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на час досудового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 309 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши покидати будинок в період часу з 21.00 години по 05.00 годину наступної доби.

Строк дії ухвали встановити два місяця, тобто до 11.06.2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого за викликом;
- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання чи роботи;
- утриматись від спілкування з потерпілим, свідками по вказаному кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1