ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/295/18 Справа № 199/8725/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора, що приймав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Дніпропетровську, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2018 року застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з правом відвідувати лікувальний заклад, та покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців. Термін дії ухвали - до 07 січня 2019 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Окрім того, суд при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 врахував стан здоров"я підозрюваного, те що він потребує лікування під наглядом лікаря травматолога. Разом з цим, суд взяв до уваги те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, та дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладенипх на нього процесуальних обов"язків, а також запобіганню ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування із визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумі для працездатних осіб.
Вимоги скарги прокурор обґрунтовує тим, що слідчим суддею в ухвалі не зазначено, чи доведено органом досудового розслідування існування хоча б одного з ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а лише перераховано всі ризики. Окрім того, вважає, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також перебуваючи на волі впливати на потерпілого, свідків та експерта у цьому кримінальному провадженні, перешкоджаючи встановленню істини у справі, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів. Також зазначає, що підозрюваний раніше неодноразово вносив заставу, звільнявся з-під варти та знову вчиняв корисливі злочини.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони обвинувачення, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали суду першої інстанції, є безпідставними.
Апеляційним судом встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні цього злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та прокурором в апеляційній скарзі не заперечуються.
Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів також вважає їх обґрунтованими, а ризики, визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, такими що об`єктивно існують.
З урахуванням наявних у матеріалах провадження доказів на підтвердження стану здоров`я підозрюваного на час прийняття рішення про обрання запобіжного заходу, а також особи ОСОБА_6 , який хоча і раніше судимий, однак має міцні соціальні зв`язки, зокрема, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на переконання колегії суддів, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти цим ризикам.
Щодо доводів прокурора про недоведеність ризиків у провадженні, то вони з позиції суду є необґрунтованими, оскільки ці обставини і є підставою для застосування запобіжного заходу, як у вигляді тримання під вартою, так само й у вигляді домашнього арешту. За таких обставин, наведені доводи прокурора суперечать вимогам, заявленим в клопотанні слідчого та в апеляційній скарзі. Колегія суддів вважає, що суд довів повною мірою існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та у сукупності з іншими обставинами провадження дійшов обґрунтованого висновку щодо можливості їм запобігти шляхом обрання щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Що стосується тверджень прокурора про те, що висновки суду стосовно стану здоров`я ОСОБА_6 спростовуються долученими до апеляційної скарги доказами, то вони взяті до уваги судом апеляційної інстанції не можуть. Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення, яке ухвалювалось судом першої інстанції в межах заявленого клопотання та на підставі долучених до нього доказів.
Отже, слідчий суддя, оцінив всі обставини провадження, які були йому відомі на час ухвалення рішення, та дійшов до обґрунтованого висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, немає.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4