ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/588/19 Справа № 190/1683/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
За участю:
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року про відмову в задоволення подання начальника ДУ «П`ятихатська ВК № 122» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «П`ятихатська ВК № 122» про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 ..
Мотивуючи своє рішення, судом зазначено, що відповідно до ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом першої інстанції було встановлено, що 06.11.2017 року ОСОБА_7 відбуває покарання в ПВК 122, кінець строку відбування покарання 15.05.2019 року, засуджений в період відбуття покарання отримав 1 заохочення (подяка ) 01.10.2018 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 5 стягнень 05.05.2016 року (4 доби ДІЗО) вилучено мобільний телефон, 08.09.2016 року ( догана) не виконання законних вимог, 04.08.2017 року ( догана) вилучено гральні карти, 02.03.2018 року та 07.93.2018 року ( догана та сувора догана ( порушення розпорядку дня).
Згідно характеристики від 05.11.2018 року характеризується добре, згідно характеристики від 10.03.2017 року характеризується як особа не ставша на шлях виправлення, згідно характеристик від 26.05.2017 року, 11.09.2017 року, характеризується посередньо.
17.03.2016 року комісією Селидівської ВК № 82 відмовлено засудженому у застосуванні ст.101 КВК України як не ставшому на шлях виправлення; 12.10.2017 року комісією Селидівської ВК № 82 відмовлено засудженому у направлені матеріалів до суду згідно ст.81 КК України як особі не довівшій своє виправлення; 16.09.2018 року комісією ПВК-122 розглянуто порушення режиму відбування покарання від 03.09.2018 року та прийнято рішення обмежитися бесідою профілактичного характеру та вказав на те, що викладене свідчить, що поведінка осудженого за весь час відбуття покарання не можуть свідчити про його виправлення
Не погоджуючись з ухваленим рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року та застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення.
Крім того апелянт вказує, що за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. До роботи та поставлених завдань відноситься добросовісно та старанно чим надає позитивний приклад іншим засудженим.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні подання про умовно - дострокове звільнення, суд першої інстанції послався на ст. 81 КК України, відповідно до вимог якої до осіб, що відбувають покарання, може бути застосовано умовно - дострокове звільнення, і якщо засуджений сумлінною поведінкою і становленням до праці довів своє виправлення.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно - дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
При цьому, прийняття рішення про умовно - дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом.
Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують особу.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила, що 26.11.2015 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_7 визнаний винним за ч. 3 ст. 185 КК України та із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання 5 років позбавлення волі, строк відбуття покарання відраховано з 21.04.2015 року, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжена до 25.01.2016 року, в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.04.2015 року по 27.01.2016 року та з 20.04.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вирок набрав законної сили 03.08.2017 року
З 06.11.2017 року ОСОБА_7 відбуває покарання в ПВК 122, кінець строку відбування покарання 15.05.2019 року, засуджений в період відбуття покарання отримав 1 заохочення (подяка) 01.10.2018 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 5 стягнень 05.05.2016р. (4 доби ДІЗО) вилучено мобільний телефон, 08.09.2016 року (догана) не виконання законних вимог, 04.08.2017 року ( догана) вилучено гральні карти, 02.03.2018 року та 07.93.2018 року ( догана та сувора догана ( порушення розпорядку дня).
Згідно характеристики від 05.11.2018 року характеризується добре, згідно характеристики від 10.03.2017 року характеризується як особа не ставша на шлях виправлення, згідно характеристик від 26.05.2017 року, 11.09.2017 року, характеризується посередньо.
17.03.2016 року комісією Селидівської ВК № 82 відмовлено засудженому у застосуванні ст.101 КВК України як не ставшому на шлях виправлення; 12.10.2017 року комісією Селидівської ВК № 82 відмовлено засудженому у направлені матеріалів до суду згідно ст.81 КК України як особі не довівшій своє виправлення; 16.09.2018 року комісією ПВК-122 розглянуто порушення режиму відбування покарання від 03.09.2018 року та прийнято рішення обмежитися бесідою профілактичного характеру.
Таким чином, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою у містах позбавлення волі не надав суду можливості дійти до твердої переконливості в тому, що цілі покарання до нього досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визнано вироком.
З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду, вважаючи таке рішення законним та обґрунтованим.
Не вбачаючи підстав для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе і необхідне у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року про відмову в задоволення подання начальника ДУ «П`ятихатська ВК № 122» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді
_____________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4