Провадження 1-кп/522/469/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0006075 від 29.08.2018 року на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований у АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ., раніше не судимого в силу ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

потерпіла - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

28.08.2018р. у денний час доби, при необмеженій видимості, приблизно о 19 годині 30 хвилин, при сухому дорожньому покритті, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним легковим автомобілем «VOLKSWAGEN Transporter» д.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Фонтнаська дорога у Приморському районі м. Одеси, з боку вул. Посмітного в напрямку вул. Черняховського.
При під`їзді до будинку № 37 по вул.Фонтанська дорога у Приморському районі м. Одеси, видимість руху для водія була не обмежена, водій ОСОБА_3 був не уважним, за дорожньою обстановкою належним чином не слідкував, не переконався що подальший його рух не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, які здійснювали рух по вул. Фонтанська дорога, допустив зіткнення з автомобілем «NISSAN Qashqai» д.з/ НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , яка рухалась в попутному напрямку, і в цей момент надавала перевагу в русі пішоходу ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину з право наліво, по ходу руху автомобіля «VOLKSWAGEN Transporter» д.з. НОМЕР_1 в наслідок зіткнення транспортних засобів автомобіль «NISSAN Qashqai» д.з/ НОМЕР_2 відкинуло на пішохода ОСОБА_5 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження отримав пішохід ОСОБА_5 у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки, вказані тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя відносяться до тілесних ушкоджень «СЕРЕДНЬОЇ» тяжкості.

Таким чином, водій ОСОБА_3 , своїми діями допустив порушеня вимог п. п. 2.3. (б), 10.1., 12,1 «Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:
п. 2.3. ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 10.1 ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п. 12.1 ПДР «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив із необережності у виді злочинної недбалості злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні вказаного злочину, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суворо його не карати.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений часково відшкодував витрати на її лікування, просила призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується наведеними положеннями Постанови Пленуму ВСУ та приписами ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є злочином невеликої тяжкості, вчиненим з необережності.
ОСОБА_3 з неповною середньою освітою, працює на підставі договору приватного найму будівельником, не судимий в силу ст. 89 КК України, частково відшкодував потерпілій витрати на лікування.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, просить його суворо не карати.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , що передбачені ст.67 КК України, не встановлено.
З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, які суттєво пом`якшують ступінь вчиненого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним злочин, покарання у вигляді обмеження волі, з іспитовим строком без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для попередження вчинення нових злочинів. Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами суд не призначає, оскільки трудова діяльність обвинуваченого пов`язана із управлінням автомобілем.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази до кримінального провадження не долучались.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.1-90 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 ( два ) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 ( один ) рік та 6 (шість) місяців.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти нагляд за обвинуваченим на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 9438 (дев`ять тисяч чотириста тридцять вісім ) гривень стягнути з ОСОБА_3 на рахунок Державного Бюджету України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому а також не пізніше наступного дня після ухвалення направити учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя:

04.02.2019