Справа №127/7514/19
Провадження №1-в/127/199/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання, більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання, більш м`яким на підставі статті 82 Кримінального кодексу України (далі КК).

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 вважає, що клопотання підлягає задоволенню. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_5 не може бути належним чином працевлаштований, оскільки відповідна робота згідно з кваліфікацією засудженого відсутня. Крім того, характеристика, на яку посилається прокурор, не була надана ОСОБА_5 для ознайомлення.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що підстав для задоволення клопотання засудженого відсутні, тому просив суд відмовити в його задоволені. Зокрема, засуджений немає заохочень, натомість має ряд стягнень, не працевлаштований. Крім того, ОСОБА_5 відбуває покарання у Ладижинській ВК № 39, а тому відповідне клопотання слід розглядати саме за місцем відбування покарання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На час звернення ОСОБА_5 до суду з клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким останній відбував покарання у Вінницькій УВП № 1. Крім того, саме адміністрацією Вінницької УВП № 1 підготовлено характеристику на засудженого. Тобто клопотання засудженого подано до Вінницького міського суду Вінницької області з дотриманням правил підсудності. Тому твердження прокурора про неможливість розгляду зазначеного клопотання Вінницьким міським судом Вінницької області з підстав порушення підсудності суд оцінює критично.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 03.02.2010 р. засуджений Ленінським районним судом м. Вінниці за частиною першою статті 115 КК до покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.04.2016 р. на підставі частини п`ятої статті 72 КК засудженому ОСОБА_5 до строку покарання зараховано 2 роки 7 місяців та 7 днів строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції закону Закону № 838-VIII).

Відповідно до частини першої статті 82 КК особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з частиною третьою статті 82 КК заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, пунктом 3 частини четвертої статті 82 КК регламентовано, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким настає у разі фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення особливо тяжкого насильницького злочину, згідно з матеріалами особової справи має ряд стягнень і не має заохочень, не працевлаштований. Посилання захисника обвинуваченого на неналежне виконання адміністрацією установи виконання покарань своїх обов`язків суд оцінює критично, як такі, що не були підтверджені відповідними документальними доказами. З аналогічних підстав суд критично оцінює і твердження захисника засудженого про відсутність відповідної роботи для засудженого. Крім того, зазначені твердження спростовуються наявними у матеріалах особової справи характеристиками, згідно з якими ОСОБА_5 саме ухилявся від виконання робіт. Також суд критично оцінює твердження сторони захисту про невірну кваліфікацію дій засудженого, оскільки на стадії вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, суд не уповноважений перевіряти правильність кваліфікації дій засудженого або правильність призначення покарання. При цьому суд враховує, що об`єктивних даних, які б свідчили про виправлення засудженого та те, що він став на шлях виправлення, суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а тому клопотання останнього не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 82 КК, статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання, більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: