Справа №504/4394/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна. Клопотання погоджене прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 . В даному клопотанні слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене 01.12.2018р. під час проведення огляду за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, майно - два прозорих поліетиленовий пакета із застібкою червоного кольору в середині яких знаходиться рослинна речовина невідомого походження.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000039 від 05.10.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що на протязі тривалого часу громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює незаконне зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів на території Лиманського району Одеської області.

Під час досудового розслідування було допитано громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що дійсно громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює незаконний збут наркотичних засобів на території Лиманського району, Одеської області, та ОСОБА_6 дав свою добровільну згоду на проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, обіг якого заборонено у громадянина ОСОБА_5 ..

Надалі, при проведенні досудового розслідування 01.12.2018р. було проведено оперативну закупку, в ході якої закупник отримав грошові кошти із спеціального фонду МВС України, які були помічені «люмінісцентим порошком», після чого придбав наркотичні засоби у ОСОБА_5 , за вказані кошти.

01.12.2018р. за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, було проведено огляд в ході якого у ОСОБА_6 (особа під вигаданими анкетними даними) було виявлено та вилучено два прозорих поліетиленовий пакета із застібкою червоного кольору в середині яких знаходиться рослинна речовина невідомого походження.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку прокурора, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у судовому засіданні прокурором доведена необхідність арешту вказаного майна, незастосування якого дійсно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тощо.

На підставі вищевикладеного, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, оцінюючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 01.12.2018р. під час проведення огляду за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, майно - два прозорих поліетиленовий пакета із застібкою червоного кольору в середині яких знаходиться рослинна речовина невідомого походження.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його до остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1