Справа № 645/4884/16-к
Провадження № 1-кп/645/45/19
В И Р О К
03 травня 2019 року м. Харків
Колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
За участю секретарів судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-29.10.2008 року Фрунзенським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 12.08.2011 Київським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 307, з застосуванням ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілого ОСОБА_14
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_15
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
12 серпня 2016 року, приблизно о 23 год. 20 хв., обвинувачений ОСОБА_8 перебував за кермом автомобіля марки «БМW» п`ятої моделі, реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, який був припаркований біля літнього майданчика кафе «Марметон», розташованого у приміщенні кінотеатру «Київ» за адресою: м. Харків, бульвар Юр`єва, 1. У цей момент до водійської двері автомобіля марки «ВМW», підійшов потерпілий ОСОБА_14 , який у той час перебував зі своїми друзями на літньому майданчику вищевказаного кафе та зробив зауваження через те, що водій автомобіля чіплявся до його дівчини, коли вона проходила повз автомобіля, на що обвинувачений ОСОБА_8 відповів потерпілому ОСОБА_14 нецензурною лайкою, в результаті виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт, зумовлений агресивною поведінкою обвинуваченого до потерпілого. Після чого потерпілий ОСОБА_14 повернувся до своїх друзів. Однак, приблизно через 5 хвилин, потерпілий ОСОБА_14 знову підійшов та зробив зауваження обвинуваченому ОСОБА_8 через гучно увімкнену музику в автомобілі, розташованому на парковці, внаслідок чого словесний конфлікт продовжився. В результаті чого на грунті особистих неприязнених відносин у обвинуваченого ОСОБА_8 виник умисел на спричинення потерплому тілесних ушкоджень, реалізуючи який обвинувачений ОСОБА_8 дістав ніж з полиці дверцят автомобіля марки «БМW» пятої моделі, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого він знаходився, підійшов до потерпілого ОСОБА_14 , та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на навмисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись в положенні стоячи обличчям до обличчя, діючи умисно, наніс йому один удар ножем, який знаходився в його правій руці, в область грудної клітини зліва, в результаті чого, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 993-А/16 від 13.08.2016 року ОСОБА_14 отримав проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва в 8-му міжреберному просторі по середньо ключичній лінії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Після чого обвинувачений за кермо вищевказаного автомобілю марки «ВМW» на якому зник з місця скоєння злочину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України, не визнав, вказуючи на те, що на час вказаних подій працював водієм у свого знайомого, який є інвалідом та не може самостійно керувати автомобілем. 12 серпня 2016 року біля 23.00 години він разом з вказаним знайомим поїхав на ділову зустріч, яка мала відбутись біля кінотеатру «Київ». Біля літнього майданчику кафе він припаркував автомобіль, та вони спілкувались і чекали телефонного дзвінка. В автомобілі крім них, знаходився також його товариш ОСОБА_16 . Через деякий час до автомобілю підійшов потерпілий, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, присів навпочіпки та почав розмовляти незв`язаною мовою. Він попросив його піти, проте він продовжував до нього чіплятись, після чого він вдруге на підвищених тонах попросив його відійти від автомобілю, та він пішов. Через декілька хвилин потерпілий повернувся, через що він хотів поїхати з парковки, проте потерпілий різко відкрив двері автомобіля та почав бити його кулаками, внаслідок чого два удари потрапили йому в голову. Обвинувачений від дій потерпілого розгубився та злягався і тому він взяв з двері автомобілю ніж та вийшов з автомобілю щоб налякати потерпілого, проте останній почав кидатись на нього. Потім він побачив, що до місця події підбігли декілька чоловіків. Та оскільки потерпілий не припиняв свої протиправні щодо нього дії, він почав його відштовхувати двома руками: лівою долонню та кулаком правої руки, в якій знаходився ніж лезом, розташованим паралельно до тулуба потерпілого. Обвинувачений вказав, що він навіть не уявляв, що наніс потерпілому ножове поранення, та припустив, що міг його необережно поранити через те, що потерпілий постійно розмахував руками та накидався на нього. Після вказаного обвинувачений сів до автомобіля та поїхав, ніж поклав в автомобіль та на наступний день був затриманий робітниками поліції та з машини був вилучений ніж. Також обвинувачений зазначив, що він не заперечує факту нанесення удару ножем потерпілому, але він даже не уявляв собі таких наслідків та вважав, що його дії повинно кваліфікувати за ст. 128 КК України. Зазначив, що після звільнення з місць позбавлення волі він твердо вирішив стати на путь виправлення, відновився в інституті, має на утриманні мать, інваліда 2 групи. У судовому засіданні обвинувачений просив вибачення перед потерпілим та просив суд не позбавляти його волі.
Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його провина у фактично скоєному повністю підтверджується сукупністю зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який пояснив, що у серпні 2016 року у вечорі після роботи він зі своєю компанією відпочивав у літньому кафе «Марметон», розташованого у приміщенні кінотеатру «Київ», вживали алкогольні напої , а саме випили пляшку коньяку. Приблизно о 23:00 год. на паркову, розташовану біля літнього майданчика вказаного кафе, під`їхав автомобіль марки «БМW» білого кольору, вікна в автомобілі були відчинені. Через деякий час особи, які знаходились в автомобілі, почали чіплятись до дівчини ОСОБА_14 - ОСОБА_17 , яка проходила повз автомобіля, вульгарно висловлюючись на її адресу, на що він негативно відреагував, та вирішив підійти до автомобіля та зробити зауваження, проте у відповідь почув від водія автомобіля нецензурну лайку. Людей в кафе було не багато. З автомобілю ніхто не виходив. Після цього, він повернувся до своєї компанії. Проте, оскільки особи, які знаходились в автомобілі увімкнули гучно музику, та водій автомобіля почав газувати, у зв`язку з чим вихлопні гази з автомобіля виходили саме у бік літнього майданчика кафе, де відпочивала їхня компанія, він сприйняв ці дії провокацією до конфлікту, та вирішив підійти до водія автомобіля і зробив йому зауваження, при цьому, також застосовуючи нецензурну лайку. Потерпілий намагався відчинити двері, щоб вийшов водій, але двері відчинити не вдалося, вона була зачинена, або її хтось тримав. Потерпілий стверджував, що після того, як він нахилився до водія, який сидів в автомобілі, останній вдарив його в область горла, після чого вийшов з автомобіля з ножем в руці. В цей час вже підійшла ОСОБА_18 та встала між ними. Вона просила обвинуваченого поїхати. В цей час ОСОБА_19 махав перед ним ножем. Поведінка присутніх в машині була агресивна. В цей час його приятель ОСОБА_20 намагався його відвести від останнього, інші його друзі також підбігли до парковки та почали кричати, що у водія автомобіля ніж. В цей час обвинувачений замахнувся ножем в область його шиї, а потім вдарив його ножем в лівий бік в область легенів. Чи був прицільний удар він не знає. Від вказаного удару свідомість не втрачав. Далі, обвинувачений з чоловіком сів в автомобіль та поїхав. Не бачив, звідки ОСОБА_19 діставав ніж, не помітив його одразу, напевно взяв з машини. Також зазначив, що в цей день вони з компанією випивали з друзями: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . При цьому, потерпілий вважає, що у обвинуваченого була можливість нанести потерпілому ще удари ножем, проте він цього не зробив, вбивством обвинувачений йому не погрожував. На стадії досудового слідства обвинувачений до нього не звертався, вже в суді ОСОБА_19 почав виплачувати компенсацію та попрохав вибачення. Потерпілий зазначив, що саме він почав з`ясовувати стосунки на підвищених тонах. Також зазначив, що якщо ОСОБА_8 відшкодує всі матеріальні збитки, то претензій не матиме, на суворому покаранні не наполягає.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила суду, що у серпні 2016 року у вечірній час вона зі своїм хлопцем ОСОБА_14 та компанією відпочивали у літньому кафе «Марметон» кінотеатру « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вона з однією із дівчат відлучались від кафе, та повертаючись назад вони проходили повз припаркованого біля літнього майданчика кафе автомобіля «БМW» білого кольору, з якого на її адресу почали лунати свист, коментарі та крики. Повернувшись до кафе, вона розповіла про це своєму хлопцеві. Після цього ОСОБА_14 підійшов до автомобілю та зробив водію зауваження і повернувся назад. Через деякий час він повторно підійшов до автомобілю. Свідок стверджує, що самого конфлікту вона не бачила, та в той час, як всі особи з їхньої компанії побігли до автомобілю, вона побігла з ними та побачила, що ОСОБА_14 вже був поранений, після чого вони викликали швидку допомогу та його забрали в лікарню і провели операцію, яка тривала дуже довго. Вважає, що особи, які сиділи в машині бачили, що ОСОБА_25 поранений, крові не було. Ножа вона не бачила. ОСОБА_26 вживав алкогольні напої та випивали, однак був абсолютно адекватний та не конфліктний.
Показаннями свідка ОСОБА_27 , який пояснив суду, що у серпні 2016 року, у вечірній час вони відпочивали своєю компанією (він, ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_25 ) у літньому кафе «Марметон» та випивали. Дівчина з їхньої компанії ОСОБА_17 пішла в кіоск за сигаретами, та повернувшись до кафе розповіла, що до неї чіплялись чоловіки, які сиділи в автомобілі «БМW» білого кольору, який знаходився на парковці біля літнього майданчику цього кафе. Після цього хлопець ОСОБА_17 . ОСОБА_14 підійшов до автомобіля та зробив особам, які в ньому знаходились зауваження, на що вони відреагували нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_14 повернувся до столику кафе. Вдруге ОСОБА_14 пішов у бік автомобіля, за ним пішов їхній товариш ОСОБА_31 та сам свідок. Підійшовши до автомобіля у нього виник конфлікт з молодим чоловіком, який вийшов з заднього сидіння автомобіля. В цей час між ОСОБА_14 та водієм автомобіля, який сидів на водійському сидінні, розпочалась бійка, та після того, як водій автомобіля встав з сидіння, бійка припинилась. Свідок наголосив, що особисто він не бачив удару ножем ОСОБА_14 через конфлікт з іншим пасажиром автомобіля, проте потім він зрозумів, що ОСОБА_14 отримав ножове поранення, у зв`язку з чим була викликана швидка допомога та останнього було госпіталізовано. Спочатку поїхав ОСОБА_19 , а потім ОСОБА_32 сів навприсядки і сказав, що отримав удар ножем. Свідок вказав, що не чув нецензурної лайки між ними. Конфлікт був тільки між ОСОБА_19 та ОСОБА_25 , розмову їх він не пам`ятає. З автомобілю більше ніхто не виходив.
Показаннями свідка ОСОБА_33 , яка пояснила суду, що у серпні 2016 року приблизно о 20:00 год. вона зустрілась зі своєю компанією у літньому кафе «Марметон» та випивали спиртні напої -пляшку коньяку. Близько 23:00 год. на паркову, розташовану біля літнього майданчику цього кафе під`їхав автомобіль «БМW» білого кольору. Автомобіль постійно був заведений. Дівчина з їхньої компанії ОСОБА_17 ходила в кіоск, та повертаючись до кафе, проходячи повз вказаного автомобіля, до неї почали чіплятись чоловіки, що знаходились в ньому. Це не сподобалось хлопцю ОСОБА_17 . ОСОБА_14 та він пішов до автомобілю і зробив хлопцям зауваження, на що почув на свою адресу нецензурну лайку. Коли ОСОБА_14 вдруге підійшов до цього автомобілю та відкрив водійські двері, між ним та водієм, який знаходився на сидінні, розпочалась бійка. Після того як водій підвівся з сидіння автомобіля, в якого руці був ніж з лезом приблизно 17-20 см, шириною 3-4 см. Це був не кухонних ніж, з дерев`яною рукояткою з узором. Самого удару ножем свідок не бачила, проте стверджувала, що водій автомобіля декілька разів замахувався ним у бік ОСОБА_14 , при цьому то наступаючи на нього, то відступаючи. В цей час останнього намагався відтягнути хлопець з їхньої компанії, та вона з метою припинення конфлікту встала спиною до обвинуваченого, відгородивши його від ОСОБА_14 , та просила щоб вони припинили конфлікт, після чого він сів в автомобіль та поїхав, проте вигукнув, що зараз він повернеться і вони будуть розбиратися. Самої розмови не чула.
Показаннями свідка ОСОБА_34 , в частині наданих пояснень, що в той вечір її син ОСОБА_35 приїхав додому пізно, він був тверезий. Наступного дня приїхала поліція і забрала ОСОБА_36 . Вказала, що вони хотіли поїхати до потерпілого, однак поліція відмовилась давати адресу. На теперішній час відшкодовують шкоду потерпілому. Зі слів ОСОБА_37 їй відомо, що у серпні 2016 року він зробив комплімент дівчині потерпілого, проте останній, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, почав з`ясовувати стосунки, у зв`язку з чим ОСОБА_38 був вимушений себе захищати.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , в частині наданих пояснень, що 12.08.2016 року він зустрівся зі ОСОБА_8 та знайомим ОСОБА_39 , у якого ОСОБА_8 працював водієм. ОСОБА_40 було необхідно передати документи іншій особі у вечірній час біля кінотеатру «Київ», куди вони під`їхали у вечорі на автомобілі, який ОСОБА_8 припаркував біля літнього майданчику кафе та вони сиділи розмовляли. ОСОБА_8 працював у ОСОБА_41 водієм. ОСОБА_8 був не п`яний. ОСОБА_8 сидів за кермом автомобіля, а він на задньому сидінні. Через деякий час до автомобілю підійшов потерпілий та почав робити ОСОБА_8 зауваження та прохав піти. Далі, потерпілий пішов. Хлопець, який підходив, на його думку був у стані алкогольного сп`яніння. Після цього, через 5-7 хвилин потерпілий знову підійшов до автомобілю та декілька разів кулаками вдарив сидячого за кермом ОСОБА_8 , а після того як він відкрив двері автомобіля, потерпілий навалився на ОСОБА_8 без будь-яких пояснень. В цей же час ще три або чотири хлопця з компанії потерпілого підбігли до автомобілю, та з одним із них у нього виникла словесна перепалка. ОСОБА_8 вийшов з автомобілю, між ним та потерпілим встала дівчина з компанії потерпілого, та ОСОБА_8 прохав її забрати потерпілого, після чого конфлікт припинився, вони сіли в автомобіль, Штефан вдалося закрити двері та вони поїхали. Свідок стверджував, що не бачив, як ОСОБА_8 наносив потерпілому ножове поранення та вказав, що ОСОБА_19 намагався відштовхнути потерпілого, що в автомобілі ОСОБА_8 був обурений, та наголосив, що він їм ніж показував, щоб вони не підходили, проте вони не реагували. Сам він з автомобілю не виходив та не бачив, як ОСОБА_19 брав ніж. Також вказав, що ніяких скарг ні від кого не було. Коли уже від`їхали від кінотеатру, зупинились в дворах та ОСОБА_35 сказав, що він діставав ніж для залякування та один з хлопців випадково на нього наштрикнувся. Вказав, що ніж не ховали, він більше призначений для риболовлі та охоти, довжиною з лезом, ручкою приблизно 20 см, з дерев`яною ручкою. Зазначив, що думав, що потерпілий лише порізався. Потім на наступний день співробітники поліції вилучили ніж, який був чистим, на ньому крові не було.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.
Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 13.08.2016 року, згідно з якими встановлено, що місцем події є паркова, що розташована перед кафе «Marmiton (перед літньою площадкою), яка розташована в кінотеатрі «Київ» за адресою: м. Харків, бульвар Юр`єва, 1 (а.с. 167-168, т. 1).
Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 13.08.2016 року, з фото таблицею до нього, згідно з якими встановлено, що в автомобілі марки «БМW» білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , між сидінням водія та баром лежить лезом униз та гострійом у бік заднього сидіння, предмет схожий на ніж, загальною довжиною 26,5 см, клинок довжиною 14.5 см, має двостороннє заточування, на обусі клинка мається жилка, яка знаходиться від гострія на відстані 8 см та має загальну довжину 4 см. Клинок має нашарування речовини бурого кольору, також на обусі клинка мається орнамент з обох боків у вигляді зв`язаних між собою 7 листків. Руків`я площате, прямокутно подібної форми кріпиться до клинка за допомогою 5 металевих заклепок. На металевій частині руків`я з правої та лівої сторони мається вдавлений орнамент у вигляді листка (а.с.160-164, т. 1).
Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 13.08.2016 року, згідно з якими в приміщенні гардеробу Харківської міської клінічної лікарні невідкладної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова у поліетиленовому пакеті чорного кольору виявлено речі потерпілого ОСОБА_14 , серед яких знаходилась одна порвана футболка темно-синього кольору «СОLINS», на якій присутні плями речовини бурого кольору, макасини темно-синього кольору зі смугами червоного-біло-синього кольорів, на одному з яких (лівому) присутня пляма речовини бурого кольору (а.с.165-166).
Фактичними даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2016 року, в ході якого свідок ОСОБА_33 впізнала особу на фотознімку № 3, на якому зображений ОСОБА_8 , як особу, яка намагалась нанести удари ножем ОСОБА_14 (а.с. 173-175, т. 1).
Фактичними даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2016 року, в ході якого свідок ОСОБА_42 впізнала особу на фотознімку № 1, на якому зображений ОСОБА_8 , як особу, у якої виник конфлікт з ОСОБА_14 , що мав місце на літньому майданчику кінотеатру «Київ», розташованого за адресою: м. Харків, бульвар Юр`єва, 1 (а.с. 176-178, т. 1).
Фактичними даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2016 року, в ході якого свідок ОСОБА_27 впізнав особу на фотознімку № 4, на якому зображений ОСОБА_8 , як особу, у якої виник конфлікт з ОСОБА_14 , що мав місце на літньому майданчику кінотеатру «Київ», розташованого за адресою: м. Харків, бульвар Юр`єва, 1 (а.с.179-181, т. 1).
Фактичними даними, які містяться в протоколі огляду предмету від 26.09.2016 року, в ході якого в лабораторному відділенні НДКЦ в Харківській області за участю спеціаліста НДКЦ МВС України ОСОБА_43 , встановлено ніж довжиною 262 мм, металевий клинок якого виготовлений з металу сірого кольору, руків`я ножа виготовлено з деревини коричневого кольору. Даний ніж оброблявся форсунковою сажею, після огляду ножа слідів рук не виявлено (а.с. 185, т. 1).
Повідомленням лікаря бригади № 203 від 13.08.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_14 доставлений в 4 МКЛНД з діагнозом: ножове проникаюче поранення лівої підреберної дуги, нанесене невідомою особою біля кінотеатру «Київ» по бульвару Юр`єва у м. Харкові(а.с. 156, т. 1).
Протоколом огляду предметів від 15.08.2016 року, відповідно якого слідчим оглядались: джинси синього кольору фірми «Dsquared»; два мокасини темно- синього кольору; дві шкарпетки чорного кольору; футболку темно -синього кольору «Colins», нижню білизну (труси); перчатка синьо-білого кольору; в`язаний ремінь, ніж з нашаруванням речовини бурого кольору з візерунком на лезі (а.с.196, т. 1).
Постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженню від 16 серпня 2016 року, відповідно до якої джинси синього кольору фірми «Dsquared»; два мокасини темно- синього кольору; дві шкарпетки чорного кольору; футболку темно -синього кольору «Colins», нижню білизну (труси); перчатка синьо-білого кольору; в`язаний ремінь, ніж з нашаруванням речовини бурого кольору з візерунком на лезі визнано речовими доказами по справі. Постановою про передачу речових доказів на відповідальне зберігання від 11 жовтня 2016 року
Вищевказані речові докази досліджувались у судовому засіданні, та обвинувачений у судовому засіданні підтвердив що саме оглянутий ніж він тримав у руці, коли потерпілому було нанесене тілесне ушкодження.
Висновком експерта №993- А/16 від 15 серпня 2016 року, відповідно до якого експерт, у відповідь на поставлені питання дійшов висновку: 1-14 у зв`язку з подією 13.08.2016 року у гр. ОСОБА_44 , 32 років мало місце проникаюче колото -різане поранення грудної клітки зліва в 8-му міжреберному просторі по середньоключичній лінії. Вказане проникаюче поранення грудної клітки утворилося від одноразової дії колюче-ріжучого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразилися, не виключено, що при обставинах, відомих їх постанови і в строк незадовго до госпіталізації, можливо 13.08.2016 року. Проникаюче колото -різане поранення грудної клітки зліва належить до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя (п.2.1.3 «й» Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Найімовірніше, що гр. ОСОБА_45 у момент нанесення йому тілесних ушкоджень знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні і був звернений до нападаючого передньою поверхнею тіла. Локалізація тілесного ушкодження наявного у гр. ОСОБА_45 доступно для нанесення власною рукою. Даних про напрямок раньового каналу в наданій медичній карті не має (а.с.190-191, т. 1).
У судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_46 , який проводив експертизу №993- А/16 від 15 серпня 2016 року та який у повному обсязі підтримав висновки проведеної їм експертизи.
Висновком судово-психіатричної експертизи №754 від 04.10.2016 року, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_8 в теперішній час (на час проведення експертизи) ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявлений синдром залежності від опіоідів, в теперішній час стриманість. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_8 перебував поза якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (в тому числі і у відповідь на питання №3). ОСОБА_8 в теперішній час за своїм психічним станом в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує ( а.с.192-194, т. 1).
Висновком судово -цитологічної експертизи №1166-Ц/16 від 10 жовтня 2016 року, відповідно до якої зазначено, що групова належність крові гр. ОСОБА_45 -О(І) з ізогемагглютинінами анти-А, анти-В («Висновок експерта» №611к-Ис/16 від 29.09.2016 р.) При проведенні судово-медичної експертизи ножа (об`єкти №1,2), вилученого 13.08.2016 року за адресою: м.Харків вул. Невельського 1/32, в ході огляду автомобілю марки «БМW 5» державний номерний знак НОМЕР_1 , на клинку (об`єкт №1) виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в крові виявлений антиген Н, властивий для групи крові О(І) з ізогемагглютинінами анти -А, анти -В. Таким чином, враховуючи результати дослідження та групу крові потерпілого, можна вважати, що дані сліди крові могли виникнути від любої людини з груповою належністю крові О(І) з ізогемагглютиніном анти -А, анти -В, в тому числі від потерпілого гр. ОСОБА_47 . На рукоятці ножа (об`єкт №2) виявлені сліди крові. Встановити її видову належність не виявилось можливим, так як при постановці реакції преципітації в агарі, ні з одної із наявних в лабораторії преципітірующої сироватки, позитивний результат не отриманий.
У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Не визнання своєї провини обвинуваченим, суд при оцінці доказів по справі, розцінює, як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності. Вчинення злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, знайшло своє відображення в матеріалах справи і підтверджено дослідженими в ході судового засідання доказами.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за якою вину останнього доведено повністю.
Доводи захисника щодо наявності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у формі необережності та необхідності кваліфікації його дій за ст. 128 КК України є необґрунтованими з огляду на таке.
Обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 121 КК України, є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати можливість настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Так, умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.
Кримінальна відповідальність за необережне тілесне ушкодження (ст. 128 КК України) настає за наявності таких самих елементів об`єктивної сторони, як і складу злочину, передбаченого ст. 121 КК, за умови, якщо були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, а за суб`єктивною стороною цей злочин проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.
Розмежування умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ч. 1 ст. 121 КК України) і необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ст. 128 КК України) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Окрім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах з матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до них.
Зі встановлених судовою колегією обставин справи вбачається, що ОСОБА_8 , обурившись поведінкою ОСОБА_14 , зокрема зауваженнями з боку останнього, взяв з машини ніж та почав їм розмахувати перед потерпілим, та наніс удар ножем потерпілому, котрий стояв обличчям до обвинуваченого, влучивши у грудну клітку потерпілого зліва. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 носили активний та раптовий характер щодо потерпілого.
За даними висновку судово-медичної експертизи, у потерпілого виявлено тілесне ушкодження - проникаюче поранення грудної клітки зліва в 8-му міжреберному просторі по середньоключичній лінії. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя и утворилося від одноразової дії колюче-ріжучого предмета та не виключено, що при обставинах, відомих їх постанови і в строк незадовго до госпіталізації, можливо, 13.08.2016 року.
Факт нанесення тяжкого тілесного ушкодження саме ножом не заперечував у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 .
Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень свідчать про те, що обвинувачений, застосувавши ніж проти беззбройного потерпілого, який цього не очікував і не спроможний був захищатися, розраховував на особливу вразливу дію застосованого знаряддя злочину, виходячи з значного розміру його клинкової частини (14,5 см) і такі можливі наслідки, як поранення потерпілого, від чого його здоров`ю буде спричинено шкоду. У такому випадку особа має відповідати за той результат своїх дій (завдану шкоду), який фактично було заподіяно, тобто за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Зазначені обставини вказують на наявність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ст.121 ККУкраїни, що виключають можливість кваліфікації цього діяння за ознаками необережного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України України, ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває з 2008 року на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, діагноз: синдром залежності від опіатів, за місцем проживання характеризується задовільно. У судовому засіданні обвинувачений вказав, що був поставлений на облік внаслідок порушення відносно нього кримінальної справи за обвинуваченням за ст. 307 КК України, але після цього наркотичні засоби не вживає.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України судом визнається часткове відшкодування шкоди потерпілому.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом визнається рецидив злочинів.
Суд не погоджується з посиланням сторони захисту як на обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, віктимну поведінку потерпілого внаслідок його знаходження у стані алкогольного сп`яніння, оскільки як встанволено у судовому засіданні та підтверджене поясненнями допитаних свідків потерпілий не поводився агресивно та не наносив ударів обвинуваченому.
Згідно з досудовою доповіддю Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки ОСОБА_8 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінений як високий. Орган пробації вважає, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_8 , історію правопорушень, а також високий рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення даної особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку, за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально -виховних заходів, лекцій, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При визначення виду і міри покарання обвинуваченого в межах санкції статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до скоєного, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і призначає обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за скоєне у вигляді позбавлення волі.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів.
Враховуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , висновок суду про призначення йому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає доцільним з метою забезпечення виконання даного вироку обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2016 року цивільний позов ОСОБА_48 повернутий потерпілому. При новому розгляді справи цивільний позов потерпілим не заявлявся.
ОСОБА_8 , 13 серпня 2016 року був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши йому залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_2 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Суд вважає правильним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України, у редакції, що діяла до 21.06.2017, і зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченому з 13.08.2016 року до 15.08.2016 року включно, тобто з дня затримання по день звільнення обвинуваченого ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту , у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2016 року до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід - домашній арешт, строком дії до 03 січня 2017 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід - домашній арешт, строком дії до 03 квітня 2017 року. Після 03 квітня 2017 року клопотань про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до суду не надходило, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Застосувати відносно засудженого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державної установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили..
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 03 травня 2019 року, з часу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015року) в строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати час перебування в установі попереднього ув`язнення з 13.08.2016 року до 15.08.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази джинси синього кольору фірми «Dsquared»; два мокасини темно- синього кольору; дві шкарпетки чорного кольору; футболку темно -синього кольору «Colins», нижню білизну (труси); перчатку синьо-білого кольору; в`язаний ремінь, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_14 .
Речовий доказ- ніж з нашаруванням речовини бурого кольору з візерунком на лезі-після набрання вироком законної сили -знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Харківського Апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя

Суддя

Суддя