ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/227/18

Провадження № 1-кп/568/41/18

"26" грудня 2018 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000050 від 06.02.2018 року і угоду про примирення потерпілого з підозрюваним від 23.02.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан Дубенського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта повна середня, непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,
встановив:
15.01.2018 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території ферми №1, що в селі Нова Пляшева Радивилівського району Рівненської області, майно якої перебуває у спільній власності співвласників майнових паїв, що знаходяться в цілісному майновому комплексі колишніх членів реорганізованої АФ «1 Травня», помітив чотири металевих швелера, які слугували кріпленням відділення для корму у приміщенні телятника, де у нього виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна, шляхом крадіжки вказаних швелерів.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що його дії не будуть помічені власником майна, а також іншими сторонніми особами, підійшов до металевих швелерів, застосовуючи фізичну силу, завантажив по черзі по одному швелеру на велосипед, який був при ньому, та з корисливих мотивів, таємно, умисно, викав чотири металевих швелери №12 довжиною по 5 метрів кожен, загальною вартістю 1680 гривень. Після цього, ОСОБА_4 викрадені металеві швелера перевіз до власного господарства. Таким чином ОСОБА_4 привласнив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду співвласникам майнових паїв, що знаходяться в цілісному майновому комплексі колишніх членів реорганізованої АФ «1 Травня» Радивилівського району Рівненської області в особі уповноваженої особи ОСОБА_5 на загальну суму 1680 гривень.

Вказані дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
23.02.2018 року представник потерпілого ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваний у цьому провадженні за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України в м. Радивилів Рівненської області уклали угоду про примирення (а.с.7-10).

Відповідно до змісту укладеної угоди, 20.02.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) (а.с.7-10).

В угоді про примирення від 23.02.2018 року зазначено, що істотними обставинами даної угоди є повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, його активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та не вчинення ним нових злочинів. Крім того, істотними обставинами є і характер та тяжкість висунутої ОСОБА_4 підозри, яка характеризується вчиненням середньої тяжкості кримінального правопорушення. Спричинена шкода представнику потерпілого ОСОБА_5 відшкодована шляхом повернення викраденого майна (а.с.7-10).

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 90 (дев`яносто) годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просить укладену угоду про примирення з потерпілим від 23.02.2018 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 , укладення угоди про примирення з представником потерпілого ОСОБА_5 з його сторони було добровільним і не є наслідком застосування відносно нього примусу чи насильства. Також, ОСОБА_4 пояснив суду, що він цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують і він має право мовчати і даний факт немає для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між ним та потерпілим, передбачені ст.473 КПК України та розуміє характер інкримінованого йому обвинувачення та узгодженого виду покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 просить суд затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення, вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілого з підозрюваним, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в представника потерпілого та обвинуваченого повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілим і підозрюваним з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Угода про примирення за змістом укладена відповідно до ст. 471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згоду підозрюваного та потерпілого на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинуваченого в разі її невиконання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Представнику потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд вважає, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є юридично вірною.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, які підлягають вирішенню судом, на досудовому слідстві не застосовувалися, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) відсутні.

Речовими доказами по справі визнано сім металевих швелерів, які під розписку передано ОСОБА_5 (а.с.32-33). Згідно з п. 5. ч. 9 ст. 100 КПК України, майно, яке було предметом кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, повертається власникам (законним володільцям).

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 314, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -

ухвалив:
затвердити угоду про примирення від 23.02.2018 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 90 (дев`яносто) годин громадських робіт.

Речові докази по справі, а саме сім металевих швелерів на загальну суму 1680 гривень 00 копійок, вважати повернутими представнику потерпілого ОСОБА_5 згідно збережної розписки.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1