Справа № 182/6697/18
Провадження № 1-кп/0182/157/2019
У Х В А Л А
22.02.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2018 за № 0001503 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Карши, Кашкадар`їнської області Республіки Узбекистан, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
(у режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП №4)
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 15.05.2018 за № 0001503 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 25.02.2019.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховування від органу слідства і суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, а також те, що після вчинення злочину він переховувався від органів досудового розслідування; продовження злочинної діяльності, оскільки він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів. Також просить враховувати репутацію обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати.
Обвинувачений заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на даний час ніхто не мешкає, посилаючись на те, що прокурором не надано доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а він вже тривалий час перебуває під вартою, також він зобов`язується не вчиняти нових злочинів, не переховуватись від суду та з`являтись до суду за кожною вимогою.
Захисник обвинуваченого підтримав клопотання.
Вислухавши сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, а також те, що після вчинення злочину він переховувався від органів досудового розслідування; продовжувати злочинну діяльність, оскільки він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів. Також судом врахована тяжкість вчиненого ним злочину, репутація обвинуваченого, відсутність у нього законного джерела доходу та роботи, стійких соціальних зв`язків, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає, оскільки будь-яких доказів можливості проживання за вказаною ним адресою та згоди родичів на його проживання та утримання суду не надано.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 25.02.2019, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , поєднаний із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити. В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 21 квітня 2019 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1