Справа № 196/1465/18
№ провадження 1-кп/196/132/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження №0000362 від 17.07.2018 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноперекопськ, АР Крим, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, інвалідом не являється, малолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середню освіту, не одруженої, не працюючої, інвалідом не являється, малолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В середині липня 2018р. (точної дати встановити неможливо), у вечірній період часу, ОСОБА_4 , повідомив своїй співмешканці ОСОБА_5 , що в приміщенні нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , за якою вони приглядають на прохання власника - ОСОБА_6 , знаходяться металеві вироби та запропонував разом піти їх викрасти. На вказану пропозицію ОСОБА_5 , погодилась, тим самим вступила із ОСОБА_4 в злочинну змову на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прибули до вищевказаної будівлі за адресою АДРЕСА_2 .

Далі, діючи умисно, із корисливих мотивів за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , впевнившись у відсутності уваги сторонніх осіб та що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, за допомогою замкового ключа, який знаходився в користуванні ОСОБА_4 , відімкнули вхідні двері до приміщення вказаної будівлі, зайшли до її середини, та викрали: металеву каструлю об`ємом 30 літрів, вартістю 300,00 грн.; металеву каструлю об`ємом 40 л., вартістю 350,00грн. та два металеві диски від штанги вагою по 15 кг. та вартістю 600,00 грн. кожен. Після чого, з вищевказаним викраденим майном покинули зазначене приміщення, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Вказаною крадіжкою потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1850,00 грн.

Крім того, через декілька днів після вчинення вищевказаної крадіжки (точної дати слідством не встановлено), у вечірній період часу ОСОБА_4 , запропонував своїй співмешканці ОСОБА_5 , знову піти до нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_6 , та повторно викрасти які-небудь речі. На вказану пропозицію ОСОБА_5 , погодилась, тим самим повторно вступила із ОСОБА_4 в злочинну змову на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій повторний, спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прибули до вищевказаної будівлі за адресою АДРЕСА_2 .

Далі, діючи повторно, умисно із корисливих мотивів за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , впевнившись у відсутності уваги сторонніх осіб та що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, за допомогою замкового ключа, який знаходився в користуванні ОСОБА_4 , відімкнули вхідні двері до приміщення вказаної будівлі, зайшли до її середини, та повторно викрали: металевий гриф від штанги вагою 15 кг., вартістю 700,00 грн.; три барних стільці загальною вартістю 975,00 грн.; два офісних стільці загальною вартістю 833,34 грн.; два кухонних стільці загальною вартістю 733,34 грн. та один комп`ютерний стілець вартістю 350,00грн. Після чого, з вищевказаним викраденим майном покинули зазначене приміщення, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Вказаною крадіжкою потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3591, 68 грн.

Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна повторно за попередньою змовою групою осіб, а саме злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного злочину визнали повністю, щиро розкаялись, просили їх суворо не карати. В своїх показаннях повністю підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку обвинувачених та прокурора, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинувачених та оголошенням даних, які характеризують їх особу.
Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, доведена у повному обсязі. Докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у суду, з них встановлено фактичні обставини подій, вони є належними, достовірними та допустимими, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства, з якими обвинувачені повністю погодились.
З огляду на викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує всі обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючу покарання ОСОБА_4 обставину суд визнає щире каяття.

Як пом`якшуючу покарання ОСОБА_5 обставину суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, завдана шкода відшкодована повністю шляхом повернення викраденого майна, а також особу винного, зокрема, що він не працює, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має посередню характеристику за місцем проживання, раніше не судимий.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
При цьому, в даному випадку, на переконання суду, досягнення мети покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства і саме таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому, тому покарання слід призначити із застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує, що вона вчинила злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, завдана шкода відшкодована повністю шляхом повернення викраденого майна, а також особу винної, зокрема, що вона не працює, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має негативну характеристику за місцем проживання, раніше не судима.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
При цьому, в даному випадку, на переконання суду, досягнення мети покарання стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без її ізоляції від суспільства і саме таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів у майбутньому, тому покарання слід призначити із застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України.

Цивільного позову по справі заявлено не було.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 371, 374,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років шести місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік шість місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді двох років шести місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном один рік шість місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - металеву каструлю ємністю 30 л.; металеву каструлю ємністю 40 л.; два металеві диски до штанги вагою 15 кг кожен; металевий гриф до штанги вагою 15 кг; три барних стільці; два офісних стільця; два кухонних стільця; один комп`ютерний стілець, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у його власності.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок суду може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1