Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/3816/18
Провадження № 1-кп/572/183/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни кримінальне провадження № 0000985 від 16 вересня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

В С ТА Н О В И В:
ОСОБА_4 , 16 вересня 2018 року, в нічну пору доби, приблизно о 03 год., перебуваючи на проїжджій частині вулиці Центральна в с.Любиковичі Сарненського району Рівненської області, біля будинку № 41, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступив в словесну суперечку із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області, в ході якої виник умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, з метою заподіяти тілесні ушкодження іншій особі, умисно наніс не менше двох травматичних ударів головою та кулаком руки в область обличчя потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу із залишками синців-натьоків в підочних ділянках та субкон`юктивальним крововиливом в ліве око та із ознаками струсу головного мозку та травматичного вивиху першого зубу верхньої щелепи справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що він дійсно, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, в с.Любиковичі по вул.Центральна Сарненського району Рівненської області, біля будинку №41, наніс ОСОБА_5 , з яким у нього виникла суперечка, не менше двох ударів кулаком руки в область обличчя.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 16 вересня 2018 року в с.Любиковичі по вул. Центральна Сарненського району Рівненської області, біля будинку №41, ОСОБА_4 в результаті виниклої суперечки наніс йому не менше двох ударів кулаком руки в область обличчя. При обранні міри покарання, погоджується з думкою прокурора.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового засідання правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ч.2 ст.125 КК України тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є злочином невеликої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тому визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, та те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України.
У справі заявлено цивільний позов прокурора Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі КЗ "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради до ОСОБА_4 про стягнення з нього витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину ОСОБА_5 в розмірі 1165 грн. 32 коп.
У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, при цьому, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
В силу п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат", витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно розрахунку вартості лікування хворого ОСОБА_5 , виданого КЗ "Сарненська ЦРЛ" за рахунок бюджетних коштів КЗ "Сарненська ЦРЛ", витрачених закладом на стаціонарне лікування потерпілого, становить 1165 грн. 32 коп., а тому цивільний позов прокурора Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі КЗ "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину слід задовольнити у повному обсязі.
Окрім того, в даному кримінальному провадженні, потерпілим ОСОБА_5 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 6447,40 грн. - заподіяної майнової шкоди; а також 10000,00грн. моральної шкоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, вважає розмір моральної шкоди завищеним.
Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`ю потерпілого, зобов`язана відшкодувати йому витрати на придбання ліків та проходження лікування.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується фізичній особі особою, що її завдала.
При розгляді кримінального провадження, судом достовірно встановлено, що внаслідок спричиненого ОСОБА_4 умисного тілесного ушкодження, потерпілому ОСОБА_5 , була заподіяна шкода здоров`ю, у зв`язку з чим на придбання ліків та лікарських засобів ним було витрачено 6447,40 грн., що повністю підтверджується фіскальними чеками, які долучені до цивільного позову, а тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Що стосується позовних вимог щодо відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди, то відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст.23 цього ж Кодексу моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.
У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".
За роз`ясненнями вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров"я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Завдану моральну шкоду потерпілий оцінює у розмірі 10000,00 грн., яку він обґрунтовує тим, що внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень він зазнав значної моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.
Тому враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких він поніс, зокрема стан його здоров`я, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також враховуючи, що потерпілому дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000,00грн..
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.
Цивільний позов прокурора Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі КЗ "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради для зарахування на рахунок Сарненського районного бюджету (р/р 3608, МФО 833017 в ГУДКУ у Рівненській області, код 01999796) 1165 (одну тисячу сто шістдесят п`ять) грн. 32 (тридцять дві) коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 від злочину.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , 6447 (шість тисяч чотириста сорок сім) грн. 40 (сорок) коп. майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , 5000,00 грн. (п`ять тисяч) моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1