ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1512/18
Провадження № 1-кп/483/171/2018
ВИРОК
Іменем України
07 грудня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 07 березня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, є громадянином України, має вищу освіту, не одружений, не судимий, має на утриманні малолітню дитину, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира взводу снайперів, у військовому званні старший матрос, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 16 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу без поважних причин за наступних обставин.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 42 від 11 липня 2017 року матрос ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого стрільця взводу охорони роти охорони вказаної військової частини.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його де виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання Виконувачем обов`язків Президента України, Головою Верховної Ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що ОСОБА_5 було відомо.
Проте 20 грудня 2017 року, о 08 год. 00 хв., матрос ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин, не з`явився до військової частини НОМЕР_2 , та у подальшому перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
28 лютого 2018 року о 08 год. 00 хв. матрос ОСОБА_5 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання службових обов`язків.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
16 серпня 2018 року між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000022, та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
За змістом даної угоди прокурор ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді двох років службового обмеження для військовослужбовців з щомісячним відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення в дохід держави.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Статтею 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Шкода внаслідок вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення завдана лише суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Прокурор та захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України,

УХ В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 07 березня 2018 року, укладену між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років службового обмеження для військовослужбовців з щомісячним відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: