ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5963/18
Провадження № 1-кп/210/308/19

"25" березня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0001413 за яким обвинувачується:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 14.07.2000 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогуза ст.82 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі, ст. 45 КК України вважати засудженим умовно з іспитовим терміном 1 рік, штраф 680 гривень;

2) 14.11.2001 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 140 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 43 КК України приєднано невідбуте покарання по вироку від 14.07.2000 та остаточно призначено 3 роки позбавлення волі. Звільнений 07.05.2004 по відбуттю строку покарання;

3) 30.05.2005 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 395, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 25.05.2007 умовно-достроково, невідбуте покарання 10 місяців 14 днів;

4) 10.10.2008 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 6 років. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання по вироку від 30.05.2005 та остаточно призначено 6 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.04.2014 умовно-достроково, невідбуте покарання 5 місяців 9 днів,-

у скоєнні злочину, передбаченогоч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
20.09.2018 приблизно о 22.30 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в гостях, в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , помітив, що потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заснув, та в нього з карману випав мобільний телефон AppleiPhone 4S. В результаті чого в ОСОБА_5 виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого останній впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та відсутністю уваги з боку потерпілого, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон AppleiPhone 4S, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3833 від 16.10.2018 становить 1500 грн., який належить потерпілому ОСОБА_8 .

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 1500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно скоїв дані злочини при вказаних обставинах.

Він знаходився в гостях у знайомого. випивали. Коли знайомий заснув, в нього з кишені випав мобільний телефон. Він його взяв зателефонувати, але потім вирішив його продати і здав в ломбард.

Вину визнає, розкаюється у вчиненому. Цивільний позов визнає, буде виплачувати.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема-щодо факту скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу та мають значення для вирішення питань щодо речових доказів та судових витрат, якщо такі маються у справі.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу (зокрема-обвинувачений) правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд також вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даних злочинів доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоєного повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що скоєний злочин є злочином середньої тяжкості, але обвинувачений добросовісно поводив себе під час досудового розслідування та в судовому засіданні, надаючи повні та всебічні свідчення у справі, чим сприяв розкриттю злочинів, повністю визнав свою вину.

Вказані обставини враховуються судом як такі, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.

ОСОБА_5 раніше судимий, не знаходиться на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг», за місцем проживання характеризується нейтрально. ( т.1, а.с.28-51).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що тільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначення більш м`якого виду покарання суд вважає недоцільним, оскільки доходить до висновку, що воно не буде відповідати ступеню суспільної небезпеки та особі обвинуваченого.

Разом з тим, враховуючи обставини скоєння та тяжкість даних злочинів, особу та поведінку обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, суд вважає можливим призначити покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, оскільки доходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Обов`язки, покладені на обвинуваченого впродовж іспитового строку, суд визначає згідно ст.76 КК України.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження на момент винесення вироку відсутній.

У зв`язку з тим, що в ході судового розгляду вина обвинуваченого у скоєнні даного злочину доведена у повному обсязі, та обвинувачений визнав себе винним у його скоєнні, а також визнав у повному обсязі заявлений цивільний позов, суд задовольняє вказаний цивільний позов у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд стягує з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 1500 гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_9 винним у скоєнні злочину, передбаченогоч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком у 2 (два) роки, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у справі задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 1500 гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1