УХВАЛА

26 листопада 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4 представника скаржника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу адвоката ОСОБА_4 представника скаржника ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :
Адвоката ОСОБА_4 представник скаржника ОСОБА_5 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна.
В скарзі зазначає, що ОСОБА_5 являється власником транспортного засобу OPEL COMBO Пасажирський В 2007 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 01.08.2014 НОМЕР_3 .
27.03.2018 року у ОСОБА_5 під час перереєстрації вищевказаного транспортного засобу в ТСЦ МВС Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області, було виявлено, що маркувальні позначення номера кузова піддавався зміні шляхом перебивання окремих символів номера кузова. Працівниками поліції в цей же день було вилучено вказаний автомобіль та поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
27.03.2018 року слідчим відділом Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 01857 від 27.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України по факту піддавання зміні шляхом перебивання та внесення на номер кузова автомобіля «OPEL COMBO» реєстраційний номер НОМЕР_2 іншого номеру.
Після отримання повідомлення про початок досудового розслідування, ОСОБА_5 , про хід подальшого розгляду кримінального правопорушення, кваліфікованого за ст. 290 КК України, жодним чином не повідомлялося. В зв`язку з цим, представником ОСОБА_5 , 02.04.2018 р. був надісланий до Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області адвокатський запит з метою отримання інформації про результати досудового розслідування.
05.04.2018 року листом № 6883/200/6-2018 ст. слідчим слідчого відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 , було повідомлено, що відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 01857 від 27.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України по факту піддавання зміні шляхом перебивання та внесення на номер кузова автомобіля «OPEL COMBO» реєстраційний номер НОМЕР_2 іншого номеру. Однак, жодних копій постанов, в т. ч. про арешт автомобіля надано не було. В подальшому було замінено слідчого на слідчого Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , від якого стало відомо, що автомобіль перебуває на експертизі.
08 жовтня 2018 року, представником ОСОБА_5 було подано слідчому Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 клопотання про повернення тимчасово вилученого майна.
26 жовтня 2018 року слідчий Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_7 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання, посилаючись лише на те, що процесуальний статус ОСОБА_5 - свідок, а не потерпіла. Однак, ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні також є власником вилученого автомобіля та за встановлених обставин могла би мати процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, відповідно до ст. 642 КПК України.
З вищевказаного вбачається, що жоден із слідчих з клопотанням про арешт вилученого транспортного засобу OPEL COMBO Пасажирський В 2007 року випуску, колір білий, помер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 не звертався.
Оскільки з часу вилучення автомобіля 27.03.2018 року по теперішній час до суду орган досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до транспортного засобу (ст. 160-166 КПК України) або ж про його арешт (ст. 170-174 КПК України) не звертався, крім того вищевказане майно речовим доказом визнане не було, відповідно, будь-яких правових підстав для не повернення автомобіля та документів ОСОБА_5 не існує.
Адвокат ОСОБА_4 представника скаржника ОСОБА_5 свою скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задоволити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення скарги. Пояснив, що скарга не обгрунтована.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Зі змісту ч.1 ст. 307 КПК України, вбачається, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим -особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
У ст. 167 КПК зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до ст. 169 КПК України, якою передбачено порядок припинення тимчасового вилучення майна, зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів провадження, 27.03.2018 року слідчим відділом Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 01857 від 27.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України по факту піддавання зміні шляхом перебивання та внесення на номер кузова автомобіля «OPEL COMBO» реєстраційний номер НОМЕР_2 іншого номеру.
Крім того ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у кримінальному провадження № 01857 від 27.03.2018 року у вчиненні злочину передбаченого ч ст. 290 КК України однак процесуальний статус ОСОБА_5 - свідок, а не потерпіла. ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні також є власником вилученого автомобіля та за встановлених обставин могла би мати процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, відповідно до ст. 642 КПК України. .
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий яки здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, порушено вимоги ч.5 ст. 171 КПК України, що полягає у її бездіяльності щодо неповернення майна, оскільки після вилучення майна, яке вилучено 27.03.2018 року ні слідчий, ані прокурор у даному кримінальному провадженні з клопотанням про арешт майна до слідчого судді не звертались, тому вилучене майно має бути негайно повернуто ОСОБА_5 .
У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга ОСОБА_5 є обґрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 представника скаржника ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна- задовільнити.
Зобов`язати слідчого Рівненського ВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 повернути безоплатно без права користуватися та розпоряджатися, тимчасово вилучений 27.03.2018 року транспортний засіб автомобіль OPEL COMBO Пасажирський В 2007 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 та реєстраційні документи на нього його власнику ОСОБА_5 .
Зобов`язати ОСОБА_5 належно зберігати транспортний засіб OPEL COMBO Пасажирський В 2007 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 та реєстраційні документи до нього, до вирішення кримінального провадження № 01857 від 27.03.2018 року по суті.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1