АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/248/19 Справа № 705/3826/18 Категорія: ЗУ «Про амністію у 2014 році» Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

представника колонії ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про застосування ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» стосовно ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :

Адвокат засудженої ОСОБА_7 звернувся в суд з клопотанням про застосування відносно останньої ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8.04.2014 року. Клопотання вмотивовано тим, що засуджена за місцем відбування покарання характеризується позитивно, порушень режиму не допускає, підпадає під дію ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки вона не відноситься до категорії осіб, передбачених ст..4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та до неї можливо застосувати амністію та скоротити наполовину невідбуту частину покарання.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Суд своє рішення мотивував тим, що застосовувати до ОСОБА_7 ст.6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» немає підстав, так як станом на 19.04.2014 року остання не відбувала покарання у вигляді позбавлення волі за вироком апеляційного суду Чернігівської області від 10.10.2017 року і невідбута частина покарання, яка підлягає скороченню - відсутня.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та винести нову ухвалу, якою застосувати відносно неї положення ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перебувала в Чернігівському СІЗО з 15.10.2013 по 18.03.2015 і на момент набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 році» відбула 6 місяців 18 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженої, яка підтримала вимог апеляційної скарги, прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Стаття 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 передбачає скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Оскільки ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком апеляційного суду Чернігівської області від 10.10.2017, який набрав законної сили 10.10.2017, та за яким строк покарання останній обчислюється з дня її затримання 30.10.2017, то підстав для застосування ст.6 Закон України «Про амністію у 2014 році» колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо її перебування в Чернігівському СІЗО з 15.10.2013 по 18.03.2015 не спростовують правильності висновків суду про відсутність підстав для застосування ст.6 Закон України «Про амністію у 2014 році».

Враховуючи наведене ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2018 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги й скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про застосування ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :