1Справа № 335/1468/19 1-кс/335/1102/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003048 від 18.08.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила, що у слідчому відділі Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003048 від 18 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 18.08.2017, до Вознесенівського ВП надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи підробили зобов`язання та звернення ОСОБА_5 , рішення Орджонікідзевської районної ради народних депутатів та перелік членів ЖБК №1 "Побутовець".

Будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_4 показав, що з 1965 року він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі також раніше мешкали його мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_7 , що була йому рідною по матері. Власником вказаної квартири був ОСОБА_5 , який 25.10.1965 отримав її у ЖБК №1 «Побутовець», та на протязі 25 років сплачував пай даному кооперативу. У 1977 році померла мати ОСОБА_4 , а у 1996 році помер і його батько. Після смерті ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем майна останнього був ОСОБА_4 , оскільки він був його єдиний син. Також, ОСОБА_4 показав, що йому відомо про те, що батько за життя офіційно не удочеряв його сестру ОСОБА_7 , однак в ордері на вказану квартиру були вписані усі члени сім`ї, у тому числі і сестра ОСОБА_8 , хоча прізвище останньої було вказане ОСОБА_9 , і по батькові ОСОБА_10 . В подальшому, після смерті батька та по 2017 рік, ОСОБА_4 не займався переоформленням вказаної квартири на своє ім`я. Та у січні 2017 року, під час оформлення документів у БТІ, йому стало відомо, що на вищевказану квартиру у 2004 році накладено арешт ОСОБА_11 , що є його сестрою. Пізніше, ОСОБА_4 почав дізнаватись з якої причини на квартиру накладено арешт, та яке до цього відношення має його сестра. В подальшому йому стало відомо, що є документи, нібито його батько ще за життя, у 1986 році переписав свій пай на ОСОБА_8 , а остання його виплатила, про що є рішення виконкому Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя №130/21 від 10.04.1986. У 2004 році нібито ОСОБА_8 згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя набула право власності на вищевказану квартиру. Також ОСОБА_4 показав, що про існування вказаних документів йому нічого не відомо і він впевнений, що батько свій пай на ОСОБА_8 не переписував, та до смерті був законним власником квартири. Після цього, ОСОБА_4 вдома знайшов документи, які певно його сестра забула при переїзді. Серед них було рішення виконкому, протокол зборів ЖБК №1 «Побутовець». Поглянув на ці документи, він припустив, що вони можуть бути підробленими. У документах вказано прізвище голови ЖБК №1 «Побутовець» як « ОСОБА_12 », однак ОСОБА_4 точно знає що прізвище останнього « ОСОБА_13 ». Така помилка була у всіх документах, однак ОСОБА_14 вже немає у живих. Крім цього, рішення виконкому підписане секретарем виконкому ОСОБА_15 . Зустрівшись з останнім, ОСОБА_4 показав йому вказане рішення, на що ОСОБА_15 сказав, що підпис у даному документі не схожий на його.

В подальшому, ОСОБА_4 у міському архіві м. Запоріжжя знайшов рішення Орджонікідзевського виконкому та документи, на підставі яких прийнято рішення щодо удочеріння його сестри ОСОБА_7 його батьком ОСОБА_5 . Всі рукописні документи, на підставі яких прийнято рішення виконкому про удочеріння ОСОБА_7 написані однією людиною, а саме його мамою ОСОБА_6 . Отримав копії вказаних документів, ОСОБА_4 звернувся до експерта, та згідно висновку експерта підписи у вказаних документах виконані рукою його матері ОСОБА_6 . Тому, він вважає, що його батько не давав згоди на удочеріння ОСОБА_7 . Крім того, в архівних матеріалах він знайшов рішення Орджонікідзевського виконкому від 1986 року №130/21, до якого були додані документи за підписом голови ЖБК №1 «Побутовець» ОСОБА_12 , та виявив інші документи за підписом голови вказаного кооперативу ОСОБА_14 . Після цього, ОСОБА_4 знову звернувся до експерта, надавши останньому копії знайдених документів. Та згідно висновків експерта, підписи у цих документах виконані різними особами. У кінці жовтня 2018 року, він отримав витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно, де виявив запис про те, що відносно квартири де він мешкає, та щодо якої на теперішній час виник спір, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано право власності на ОСОБА_11 , тобто на його сестру. Крім того, у витязі вказано що на квартиру накладено арешт.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_15 показав, що з 1984 по 1990 рік, він працював секретарем виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя. У його обов`язок, як секретаря виконкому входила підготовка документів на засідання з подальшим їх оформленням у вигляді протоколів засідання, що відбулося. З 2011 року він вийшов на пенсію. У серпні 2017 року, до нього звернувся ОСОБА_4 , який повідомив, що на даний час оскаржує у суді право власності на передане йому у спадок житло. Крім цього, ОСОБА_4 розповів ОСОБА_15 , що нібито останнім підписано рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів №130/21 від 10.04.1986 «Про затвердження рішення загальних зборів членів ЖБК №1 «Побутовець». Та внаслідок даного рішення виключено з членів вказаного ЖБК ОСОБА_5 та передано пай ОСОБА_16 , після чого остання прийнята до членів ЖБК, та за нею закріплено кв. АДРЕСА_2 . В подальшому ОСОБА_4 надав ОСОБА_15 копію вищевказаного рішення, та поглянувши, останній пояснив, що не може з упевненістю сказати що підпис біля його прізвища у рішенні саме його. Також, він повідомив, що підписував велику кількість документів перебуваючи на посаді секретаря виконкому, тому пам`ятати кожен документ не може, однак сказав що вказаний документ складений за загальноприйнятим зразкам того часу.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_17 показав, що його батько ОСОБА_14 за життя був головою ЖБК №1 «Побутовець», близько до 1984 чи 1985 року. У 1999 році останній помер. У липні 2017 року, до нього звернувся ОСОБА_4 , який пояснив, що на даний час оскаржує право власності на житло, що отримав у спадок, та саме це житло знаходиться у будинку що належить ЖБК №1 «Побутовець». Крім цього, ОСОБА_4 показав йому документи, нібито за підписом його батька ОСОБА_14 , перебуваючи на посаді голови вказаного ЖБК. Поглянувши їх, ОСОБА_17 виявив, що прізвище батька вказано як « ОСОБА_18 », і це у всіх документах. Також, він зазначив, що його батько ніколи не поставив би свій підпис у документах де його прізвище написано з помилками. До того ж, підпис у вказаних документах схожий на підпис батька, але з упевненістю сказати що це саме батька підпис він не може.

Згідно висновку спеціаліста-криміналіста ОСОБА_19 №242 від 25.07.2018: 1) «Рукописний текст у копії заяви яка починається словами «Исполкому Орджоникидзевского райсовета депутатов трудящихся от гр. ОСОБА_20 проживающего: АДРЕСА_3 .Заявление прошу разрешить мне удочерить девочку ОСОБА_7 , рождения 9 апреля 1953 года,..» та закінується словами «… и вписать меня отцом ребенка», підпис, цифровий запис «20,ІІІ-1969 г., виконано ОСОБА_6 . 2) Рукописний текст у копії заяви яка починається словами «Исполкому Орджоникидзевского райсовета депутатов трудящихся от ОСОБА_7 , проживающей: АДРЕСА_3 . Заявление прошу Райсовета дать разрешение гр. ОСОБА_20 удочерить меня ОСОБА_7 9 апреля 1953 года рождения …» та закінчується словами «…. И присвоения фамилии Жук Людмилы отчество Ивановны», підпис, цифровий запис «20/ІІІ-1969 г.» виконано ОСОБА_6 . 3) Рукописний текст у копії заяви яка починається словами « ОСОБА_21 трудящихся от Жук Галині Кондратьевны проживающей: АДРЕСА_3 3-40. Заявление ОСОБА_22 не розражаю против удочерения моей дочери ОСОБА_7 , рождения 9 апреля 1953 года, …» та закінчується словами «… моим мужем гр. ОСОБА_20 », підпис, цифровий запис «20/ІІІ -1969 г.», - виконано ОСОБА_6 .

Згідно висновку спеціаліста-криміналіста ОСОБА_19 №250 від 12.12.2018: «Підпис від імені « ОСОБА_12 » у графі «Председатель правления ЖСК «Бітовик-1» в «Список членов ЖСК «Бітовик-1» на закрепление жилой площади в связи с передачей пая», як додатку до «Выписка из протокола №16 ЖСК «Бытовик №1» от 26 января 1986 г. Адрес: АДРЕСА_4 , а також підпис від імені «КОТКО» у графі «Председатель ЖСК «Бытовик-1» на закрепление жилплощади в связи с переоформлением документов», як додатку до «Выписка из протокола №11 общего собрания ЖСК «Бытовик №1» от 23.10.1983 г., г. Запорожье» вірогідно виконано різними особами.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 знаходиться у приватній власності ОСОБА_16 . Дата державної реєстрації 02.10.2018.

Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на квартиру АДРЕСА_2 , накладено арешт. Дата державної реєстрації 23.11.2004.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 28.03.1959, зареєстрований та постійно мешкає у вищевказаній квартирі.

Посилаючись на необхідність запобігання незаконному привласненню нерухомого майна, а також з метою збереження речових доказів, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий підтримала подане клопотання, надавши відповідну заяву.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1