Справа № 438/286/17
Номер провадження 1-кп/438/11/2018
В И Р О К
Іменем України

07 грудня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000979 від 28 грудня 2016 року та № 0000111 від 18 лютого 2017 року,
стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимий вироком Бориславського міського суду Львівської області від 16 квітня 2003 року за ч.2 ст. 140, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 листопада 2006 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з іспитовим строком 1 рік, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 17 грудня 2010 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніш судимим вироком Бориславського міського суду Львівської області від 17 грудня 2010 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, повторно вчинив злочини проти власності.
Так, 27 грудня 2016 року приблизно о 03 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав продовжувач кустарного виробництва довжиною 50 метрів, вартістю 300 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив майнову шкоду останньому на вказану суму.
Крім цього, 16 лютого 2017 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла проник у будинок АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_5 , звідки повторно таємно викрав 10 кілограмів муки вартістю 10 гривень за один кілограм, всього на суму 100 гривень; 7 кілограмів цукру вартістю 16 гривень за один кілограм, всього на суму 112 гривень; 5 кілограмів квасолі вартістю 45 гривень за один кілограм, всього на суму 225 гривень; 2 банки маринованих огірків та дві банки маринованих помідорів ємністю 2 літра вартістю 25 гривень за одну банку, всього на суму 200 гривень; сорочку чоловічу на короткий рукав вартістю 300 гривень; мідну проводку довжиною 3 метри від масляної електробатареї вартістю 13 гривень за один метр, всього на суму 39 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 937 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що
27 грудня 2016 року приблизно о 03 години 30 хвилин, обвинувачений побачивши через віконну раму господарського приміщення, розміщеного на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , продовжувач кустарного виробництва та викрав даний продовжувач
Вечором точної дати не пам`ятає, але у лютому 2017 року, обвинувачений, розбивши скло вікна проник у квартиру АДРЕСА_3 , звідки викрав близько 10 кілограмів муки, 7 кілограмів цукру, 5 кілограмів квасолі, 2 банки маринованих огірків та дві банки маринованих помідорів, сорочку чоловічу на короткий рукав, мідну проводку довжиною 3 метри від масляної електробатареї. Обвинувачений погоджується із визначеною стороною обвинувачення кількістю та вартістю викрадених речей. Добровільно видав працівникам поліції дві банки маринованих огірків та дві банки маринованих помідорів, 10 кілограмів муки 7 кілограмів цукру, 5 кілограмів квасолі та сорочку чоловічу на короткий рукав.
Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 937 гривень та моральної шкоди у розмірі 15 000 гривень визнає у повному об`ємі.
Просить суд суворо не карати, обрати міру покарання не пов`язану із реальним позбавленням волі. Заподіяну шкоду потерпілій відпрацює.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, зокрема по епізоду вчинення крадіжки у потерпілогої ОСОБА_6 :
даними протоколу огляду місця події від 23 березня 2017 року, де місцем огляду було нежитлове приміщення на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 звідки викрадено продовжувач кустарного виробництва;
даними протоколу огляду предметів від 23 березня 2017 року із фототаблицею, під час якого оглянуто продовжувач кустарного виробництва темно-коричневого кольору;
даними постанови слідчого від 23 березня 2017 року про визнання речового доказу продовжувача кустарного виробництва темно-коричневого кольору довжиною 50 метрів;
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23 березня 2017 року, із фототаблицею проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_3 , під час якого останній послідовно надав покази про обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення;
даними довідки про вартість продовжувача кустарного виробництва темно-коричневого кольору.
По епізоду вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_5 :
показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 про те, що 16 лютого 2017 року близько 23 год. 00 хв. було розбито скло у належному потерпілій будинку АДРЕСА_3 та викрадено 10 кілограмів муки, 7 кілограмів цукру, 5 кілограмів квасолі, 2 банки маринованих огірків та дві банки маринованих помідорів, сорочку чоловічу на короткий рукав, мідну проводку довжиною 3 метри від масляної електробатареї. Завдану майнову шкоду потерпіла оцінила у 937 гривень. Потерпілою заявлено цивільний позов, просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 завдану злочином майнову шкоду та моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень;
даними протоколу огляду місця події від 17 лютого 2017 року, де місцем огляду був будинок АДРЕСА_3 . Виявлено на відстані близько двох метрів від вхідних дверей розташоване дерев`яне вікно, скло якого розбито;
даними довідки про вартість 10 кілограмів муки вартістю 10 гривень за один кілограм, 7 кілограмів цукру вартістю 16 гривень за один кілограм, 5 кілограмів квасолі вартістю 45 гривень за один кілограм, двох банок маринованих огірків та двох банок маринованих помідорів ємністю 2 літра вартістю 25 гривень за одну банку, сорочки чоловічу на короткий рукав вартістю 300 гривень; електрокабеля мідного двожильного довжиною 3 метра вартістю 13 гривень за один метр;

даними протоколу огляду місця події від 18 лютого 2017 року, де місцем огляду був службове приміщення Бориславського ВП, під час проведення даної слідчої дії громадян ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції дві банки маринованих огірків та дві банки маринованих помідорів, 10 кілограмів муки 7 кілограмів цукру, 5 кілограмів квасолі та сорочку чоловічу на короткий рукав, які останній із його слів викрав 17 лютого 2017 року з будинку АДРЕСА_3 ;
даними постанови слідчого від 20 лютого 2017 року про визнання речових доказів чотирьох банок маринованих огірків, 10 кілограмів муки 7 кілограмів цукру, 5 кілограмів квасолі та сорочку чоловічу на короткий рукав добровільно виданих підозрюваним ОСОБА_3 .
Аналізуючи та оцінивши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідивши обставини провадження, керуючись законом, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд уважає поза всяким розумним сумнівом доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно. Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 здійснив цілеспрямовані дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, із кваліфікуючими ознаками.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості, кримінальне правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до тяжких злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 ,є активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжують покарання, є рецидив злочинів.
Суд не погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність обставини, що пом`якшує покарання, як щире каяття. Зокрема, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому злочині хоча і визнано в обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, проте така обставина носить лише формальний характер. Каяття передбачає, крім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини, щирий осуд своєї поведінки, які мають втілюватися в намаганні компенсувати збитки, завдані таким злочином, та бажанні виправити наслідки такого злочину. Факт щирого каяття обвинуваченого у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в певних діях обвинуваченого після вчинення злочину. Поряд з цим, жодних дій обвинуваченим не вчинено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, раніш судимий за злочини проти власності, має високу ймовірність вчинення обвинуваченим повторних правопорушень, негативний спосіб життя обвинуваченого, має постійне місце проживання, не одружений, не працює, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуттям міри покарання, думку потерпілої щодо обрання заслуженого покарання для обвинуваченого з реальним відбуттям міри покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частин статті інкримінованих кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, із застосуванням правил, визначених ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування ст.75КК України до обвинуваченого, із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

Дійсно, звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, згідно з положеннями ст. 75 КК України, можливе, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Оскільки обвинувачений, маючи непогашену та не зняту судимість в порядку ст.89 КК України за вчинення умисного злочину проти власності, вчергове притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, належних висновків для себе не зробив, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений не працював і не займався будь-якою суспільно-корисною працею, вчинив умисний злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин з корисливих мотивів, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статей обвинувачення з реальним його відбуванням.
Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Щодо заявленого цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 937 гривень та моральної шкоди у розмірі 15 000 гривень, суд прийшов до наступного висновку.
Так, в обґрунтуванні позовних вимог потерпіла ОСОБА_5 посилається на те, що обвинуваченим ОСОБА_3 завдано майнових збитків, у зв`язку з викраденням майна, а саме 10 кілограмів муки вартістю 10 гривень за один кілограм, всього на суму 100 гривень; 7 кілограмів цукру вартістю 16 гривень за один кілограм, всього на суму 112 гривень; 5 кілограмів квасолі вартістю 45 гривень за один кілограм, всього на суму 225 гривень; 2 банки маринованих огірків та дві банки маринованих помідорів ємністю 2 літра вартістю 25 гривень за одну банку, всього на суму 200 гривень; сорочку чоловічу на короткий рукав вартістю 300 гривень; мідну проводку довжиною 3 метри від масляної електробатареї вартістю 13 гривень за один метр, всього на суму 39 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 937 гривень. Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав повністю.
Далі, ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).
Суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Судом достовірно встановлено, що саме протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 заподіяна майнова та моральна шкода потерпілій ОСОБА_5 .
Разом з тим, відповідно із положеннями ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).
Судом встановлено, що обвинуваченим цивільним відповідачем ОСОБА_3 таємно викрадено із житлового приміщення, що належить потерпілій цивільному позивачу ОСОБА_5 10 кілограмів муки вартістю 10 гривень за один кілограм, всього на суму 100 гривень; 7 кілограмів цукру вартістю 16 гривень за один кілограм, всього на суму 112 гривень; 5 кілограмів квасолі вартістю 45 гривень за один кілограм, всього на суму 225 гривень; 2 банки маринованих огірків та дві банки маринованих помідорів ємністю 2 літра вартістю 25 гривень за одну банку, всього на суму 200 гривень; сорочку чоловічу на короткий рукав вартістю 300 гривень; мідну проводку довжиною 3 метри від масляної електробатареї вартістю 13 гривень за один метр, всього на суму 39 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 937 гривень.
Разом з тим, даними постанови слідчого від 20 лютого 2017 року про визнання речових доказів чотири банки маринованих огірків, 10 кілограмів муки 7 кілограмів цукру, 5 кілограмів квасолі та сорочку чоловічу на короткий рукав передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 . Отже зазначені збитки потерпілої у розмірі 898 гривень, оскільки позивачем не доведено факту пошкодження або знищення речових доказів, переданих їй на зберігання, не підлягають до задоволення.
З цивільного відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь цивільного позивача ОСОБА_5 майнова шкода у розмірі 39 гривень.
Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_5 в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За змістом п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, згідно з приписами п. 6.4 «Методичних рекомендацій» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 року № 35-13/797), враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить із вимог ст.ст. 23,1187 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду потерпілому цивільному позивачу, ступінь вини відповідача, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань цивільного позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, і наслідків, що наступили, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, а також враховуючи дані про особи відповідача ОСОБА_3 , його майновий стан, суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь ОСОБА_5 заподіяну моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень. Зазначені сума, враховуючи особу цивільного відповідача, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.
В решті позову ОСОБА_5 слід відмовити, як недоведеному в заявленому розмірі.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, починаючи з моменту взяття його під варту із залу суду, тобто з 17 жовтня 2018 року по 16 грудня 2018 року, з можливістю внесення застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) 6 (шість) місяців..
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття його під варту із залу суду, тобто з 17 жовтня 2018 року.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової у розмірі 937 (дев`ятсот тридцять сім) гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч ) гривень 00 копійок задовільнити частково, стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану майнову шкоду у розмірі 39 (тридцять дев`ять) гривень та моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять) гривень.
Речові докази у справі: складений клубок дроту темно-коричневого кольору, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому;
Речові докази: 10 кілограмів муки, 7 кілограмів цукру, 5 кілограмів квасолі, 2 банки маринованих огірків та 2 банки маринованих помідорів ємністю 2 літра, сорочку чоловічу на короткий рукав, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити потерпілій.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1