Справа № 484/1268/18
Провадження: № 1-кп/484/50/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000666, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Павлогорівка Бобринецького району Кіровоградської області, який не працює, має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04.03.2008 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.4 ст. 185 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;
- 16.01.2014 року Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 року 5 місяців позбавлення волі, 19.05.2016 року умовно-достроково звільнений з не відбутим строком покарання - 8 місяці 13 днів;
- 28.11.2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
за участю учасників судового провадження

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

28.02.2018 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_3 знаходився за адресою: вул. Пролетарська, 1 м. Первомайськ разом із ОСОБА_5 , де вони разом вживали спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 передав два своїх мобільних телефони марки «Nокіа 6233» та марки «G-smartpiks» ОСОБА_3 , для здійснення телефонних дзвінків. Далі, коли ОСОБА_5 заснув в будинку за вищевказаною адресою, у ОСОБА_3 виник корисливий умисел викрасти вказані мобільні телефони. Реалізовуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що власник телефонів спить, за його діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкод, ОСОБА_3 таємно викрав мобільний телефон марки «Nокіа 6233» вартістю 300 грн. із сім-картою оператора «КиївCтар» вартістю 30 грн., та телефон марки «G-smartpiks» вартістю 700 грн. із флеш-картою пам`яті на 8гб вартістю 200 грн., двома сім-картами мобільних операторів МТС та «КиївCтар» вартістю по 30 грн. кожна. Таким чином ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1290 грн. Після цього зник з місця події та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений вказав, що обставини вчинення ним злочину, правильно викладені в обвинувальному акті, він дійсно вчинив крадіжку мобільних телефонів потерпілого. У вчиненому розкаявся.
Потерпілий вказав суду, що у 2018р., точної дати не пам`ятає він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої та після чого він заснув. Мобільні телефони він поклав на стіл. Коли прокинувся ОСОБА_7 спав рядок, а ОСОБА_3 та мобільні телефони зникли. Просив не призначати обвинуваченому суворе покарання.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, також підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2018р., відповідно до якого свідок ОСОБА_8 вказав на фото із зображенням ОСОБА_3 та пояснив, що у вказаної особи він придбав мобільний телефон «Nокіа 6233».
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що ОСОБА_3 28.02.2018р., перебуваючи за адресою: вул.. Пролетарська,1 в м.Первомайську та маючи вільний доступ вчинив крадіжку мобільних телефонів з картою пам`ті та сім-картками потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши йому майнову шкоду на загальну суму 1290грн.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання негативна характеристика відсутня, стан його здоров`я.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
З урахуванням викладеного прокурор просив призначити обвинуваченому покарання на підставі ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяця. Потерпілий, обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення вказаного покарання.
На думку суду обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини вчинення злочину, дані про його особу, те, що він є раніше судимим, але на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, маючи непогашені судимості, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання, в межа санкцій статі, що йому інкримінують, у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально. На думку суду таке покаранняє необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_3 засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.11.2018р. до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки обвинувачений вчинив злочин до ухвалення вищевказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити йому покарання відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.11.2018р та остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 27.06.2018р.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1