У Х В А Л А
Іменем України

12 березня 2019 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004986 від 24.06.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Накалакеві Цхакаєвського району Республіки Грузії, грузина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
за участю потерпілої: - ОСОБА_8 ,
за участю потерпілого: - ОСОБА_9 та його представника
ОСОБА_10 ,
за участю перекладача: - ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004986 від 24.06.2018 року відносно ОСОБА_5 за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 вважає можливим призначити судовий розгляд справи.
Захисник ОСОБА_7 проти призначення справи до судового розгляду заперечував, просив повернути обвинувальний акт прокурору з підстав неповного, невсебічного проведення досудового слідства та невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_5 вимогам ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 доводи захисника підтримав.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також представник потерпілого ОСОБА_10 не заперечували проти призначення судового розгляду справи.
Заслухавши думку прокурора, потерпілих, доводи захисника та обвинуваченого, колегія суддів дійшла до наступного.
Згідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч. 3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Із врахуванням викладеного і того, що справа підсудна Деснянському районному суду м. Києва, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, тому справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 18.03.2019 року. При цьому, прокурор посилається на те, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків і шляхом погрози, підкупу, вмовляння може схиляти останніх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні. Посилаючись на викладене, прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник ОСОБА_7 проти продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що така процесуальна дія не передбачена положеннями діючого КПК України та суперечить стадії кримінального провадження.
Обвинувачений думку захисника підтримав.
Потерпілі та представник потерпілого клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити.
Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ухвали колегії суддів Деснянського районного суду м. Києва від 18.01.2019 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 18.03.2019 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання від вартою не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, крім цього, продовжують існувати ризики, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме: ухилятиметься від забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Вказані підстави підтверджують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який.

Крім того, під час підготовчого судового розгляду потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 подано цивільні позови до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Цивільні позови потерпілих відповідають вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, підстав для відмови у прийнятті цивільних позовів суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 68, 177, 178, 183, 314, 315, 331, 369, 384 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0004986 від 24.06.2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, у відкритому судовому засіданні на 18 березня 2019 року на 16 годину 00 хвилин у приміщенні Деснянського районного суду м. Києва за адресою: 02225, м. Київ, пр. Маяковського, 5-В, зал судових засідань № 6.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, - задовольнити.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, - до 24 години 00 хвилин 10 травня 2019 року включно.
Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Визнати ОСОБА_12 цивільним позивачем у кримінальному провадженні.

Визнати ОСОБА_8 цивільним позивачем у кримінальному провадженні.

Визнати ОСОБА_9 цивільним позивачем у кримінальному провадженні.

Зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 вручити обвинуваченому ОСОБА_5 обвинувальний акт з перекладом на мову, якою володіє обвинувачений.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2