Справа № 344/5411/19
Провадження № 1-кс/344/3023/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Івано-Франківськ
Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу слідчого управління ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за № 0000001 від 04.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що службові особи ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", зловживаючи своїм службовим становищем, вчинили розтрату державного майна - автомобіля автовишки ЗІЛ 431412, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15.05.2003 року належить вказаному суб`єкту господарювання.

Автомобіль автовишка ЗІЛ 431412, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , згідно облікової картки №14529 перебуває на балансі ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" від 25.04.1991 та згідно свідоцтва НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу право власності закріплено за Державним підприємством Міністерства оборони Україні "63 котельно-зварювальний завод".

Згідно актів технічного стану від 05.03.2018 складеного комісією ДП "ІФ КЗЗ", оглянутий автомобіль автовишка на шасі автомобіля ЗІЛ-130, інв. №15129, шасі № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , рік випуску 1991, перебував у задовільному стані, за висновком експертизи підйомник у робочому стані.

13.03.2018 року між ДП "ІФ КЗЗ" в особі директора ОСОБА_4 , та ТзОВ "Станіславів Комфорт", в особі директора ОСОБА_5 , укладено договір №4 про надання послуг, предметом якого є надання послуг автомобіля автовишки ЗІЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за заявкою замовника.

Окрім, цього на підставі пояснень начальника транспортної дільниці ОСОБА_6 , які отримані на момент виявлення відсутності зазначеного транспортного засобу відомо, що останній згідно усного розпорядження директора ДП "ІФ КЗЗ" ОСОБА_4 , договору №4 від 13.03.2018 вивіз та передав вказаний автомобіль до ТзОВ "Станіславів Комфорт".

В ході допиту свідка ОСОБА_5 , останній показав, що ТзОВ Станіславів Комфорт автовишку марки «ЗІЛ», модель «4314112», номерний знак НОМЕР_5 згідно акту прийому передачі не приймав, та вказаний автомобіль за період дії договору жодного разу не виконував будь які послуги за їх заявкою та у користування не передавався.

З метою недопущення відчуження права власності на автомобіля автовишки ЗІЛ 431412, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15.05.2003 яке на праві власності належить Державному підприємству Міністерства оборони Україні "63 котельно-зварювальний завод", а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, збереження речових доказів та повернення їх Державному підприємству "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" у користування просив слідчого суддю накласти арешт на автомобіль автовишку марки ЗІЛ-130, інвентарний № НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , 1991 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що на праві власності належить Державному підприємству Міністерства оборони Україні "63 котельно-зварювальний завод".

Слідчий у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

26 березня 2019 року автомобіль автовишка на шасі автомобіля ЗІЛ-130, інв. №15129, шасі № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , рік випуску 1991, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15.05.2003 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно із забороною на відчуження, розпорядження та користування, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль автовишку марки ЗІЛ-130, інвентарний № НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , 1991 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що на праві власності належить Державному підприємству Міністерства оборони Україні "63 котельно-зварювальний завод".

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1