Справа № 395/499/19 Провадження № 1-м/395/1/2019

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації, яким засуджено ОСОБА_4 , у відповідність із законодавством України,-

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України звернулось до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.
У вказаному клопотанні заявник просив суд визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 , визнано винним вироком Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Орловського обласного суду від 31.07.2018 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Орловського обласного суду від 31.07.2018 року; вирішити питання про виконання вироку Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року в частині стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат в розмірі 77700 рублів.
В судовому засіданні прокурор вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, у клопотанні просив проводити його розгляд без участі представника міністерства.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 606 КПК України, засудженого іноземним судом громадянина України може бути прийнято для відбування покарання в Україні.
Згідно зі ст. 609 КПК України, запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, а також клопотання такого засудженого або його законного представника чи родича про передачу розглядається Міністерством юстиції України в розумний строк.
Після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до положень ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком Сєвєрного районного суду м. Орла від 27 березня 2018 року з урахуванням апеляційної ухвали Орловського обласного суду від 31 липня 2018 року до покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктами «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою осіб у великому розмірі) та ч. 3 ст. 30, п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою осіб у великому розмірі).
У вказаному вироку зазначено, що згідно з паспортом ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 4 УФСВП Росії по Тульській області»; кінець відбуття строку покарання 20.07.2028 року.

Вироком Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року визначено, що ОСОБА_4 повинен сплатити процесуальні витрати в розмірі 77700 рублів.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія № 4 УФСВП Росії по Тульській області» на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат в розмірі 77700 рублів. Стягнення по даному виконавчому листу не проводились.
Відповідно до п. «b» ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» 1983 року, (далі Конвенція) компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Конвенції, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган:

a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку;

b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом;

c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і

d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

ОСОБА_4 засуджений за п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою осіб у великому розмірі) та ч. 3 ст. 30, п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою осіб у великому розмірі, тобто умисні дії, безпосередньо спрямовані на здійснення незаконного збуту наркотичного засобу у великому розмірі, при цьому злочин не був доведений до кінця із незалежних від нього причин.

Згідно із законодавством України відповідальність за кримінальне правопорушення, а саме за п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, передбачена ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах. Згідно із законодавством України відповідальність за кримінальне правопорушення, а саме за ч. 3 ст. 30, п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України - замах на незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.

Тому, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна та засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у виді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Разом з тим додаткове покарання передбачене санкцією ч. 3 ст. 307 КК України у виді конфіскації майна суд не призначає оскільки фактично це погіршує правове становище засудженого, та посилювало б його кримінальну відповідальність, оскільки таке додаткове покарання як конфіскація майна судом Російської Федерації застосовано не було.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 21 січня 2016 року.

Крім того, відповідно до вироку Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Орловського обласного суду від 31.07.2018 року, засуджений ОСОБА_4 повинен відшкодувати в дохід федерального бюджету процесуальні витрати в сумі 77700 рублів.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія № 4 УФСВП Росії по Тульській області» на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат в розмірі 77700 рублів. Стягнення по даному виконавчому листу не проводились.

Згідно ч. 6 ст. 610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Отже, чинне законодавство України передбачає відшкодування процесуальних витрат, тому з урахуванням курсу національної валюти України та курсу гривні щодо російського рубля, який згідно курсу Національного Банку України, станом на 07 травня 2019 року, складає 10 рублів 4,0554 гривні, тобто заборгованість в розмірі 77700 рублів дорівнює 31510 гривень 50 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 372, 602, 610 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Орловського обласного суду від 31.07.2018 року, відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 .

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Компаніївка, Кіровоградської області, останнє відоме зареєстроване місце проживання на території України - АДРЕСА_1 , засудженого:

- за ч. 3 ст. 307 КК України - у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України - у виді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27 березня 2018 року, зарахувавши у строк покарання час тримання під вартою з 21.01.2016 року по 27.03.2018 року та відбутий строк покарання в Російській Федерації.
Визначити, що засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, повинен відшкодувати в дохід федерального бюджету процесуальні витрати в сумі 77700 рублі 00 копійки, що складає, згідно курсу Національного Банку України, станом на 07 травня 2019 року - 31510 гривень 50 копійок.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення - з моменту її вручення.

Суддя: ОСОБА_1

копія Справа № 395/499/19 Провадження № 1-м/395/1/2019

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації, яким засуджено ОСОБА_4 , у відповідність із законодавством України,-

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України звернулось до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.
У вказаному клопотанні заявник просив суд визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 , визнано винним вироком Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Орловського обласного суду від 31.07.2018 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Орловського обласного суду від 31.07.2018 року; вирішити питання про виконання вироку Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року в частині стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат в розмірі 77700 рублів.
В судовому засіданні прокурор вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, у клопотанні просив проводити його розгляд без участі представника міністерства.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 606 КПК України, засудженого іноземним судом громадянина України може бути прийнято для відбування покарання в Україні.
Згідно зі ст. 609 КПК України, запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, а також клопотання такого засудженого або його законного представника чи родича про передачу розглядається Міністерством юстиції України в розумний строк.
Після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до положень ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком Сєвєрного районного суду м. Орла від 27 березня 2018 року з урахуванням апеляційної ухвали Орловського обласного суду від 31 липня 2018 року до покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктами «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою осіб у великому розмірі) та ч. 3 ст. 30, п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою осіб у великому розмірі).
У вказаному вироку зазначено, що згідно з паспортом ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 4 УФСВП Росії по Тульській області»; кінець відбуття строку покарання 20.07.2028 року.

Вироком Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року визначено, що ОСОБА_4 повинен сплатити процесуальні витрати в розмірі 77700 рублів.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія № 4 УФСВП Росії по Тульській області» на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат в розмірі 77700 рублів. Стягнення по даному виконавчому листу не проводились.
Відповідно до п. «b» ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» 1983 року, (далі Конвенція) компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Конвенції, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган:

a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку;

b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом;

c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і

d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

ОСОБА_4 засуджений за п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою осіб у великому розмірі) та ч. 3 ст. 30, п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою осіб у великому розмірі, тобто умисні дії, безпосередньо спрямовані на здійснення незаконного збуту наркотичного засобу у великому розмірі, при цьому злочин не був доведений до кінця із незалежних від нього причин.

Згідно із законодавством України відповідальність за кримінальне правопорушення, а саме за п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, передбачена ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах. Згідно із законодавством України відповідальність за кримінальне правопорушення, а саме за ч. 3 ст. 30, п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України - замах на незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.

Тому, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна та засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у виді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Разом з тим додаткове покарання передбачене санкцією ч. 3 ст. 307 КК України у виді конфіскації майна суд не призначає оскільки фактично це погіршує правове становище засудженого, та посилювало б його кримінальну відповідальність, оскільки таке додаткове покарання як конфіскація майна судом Російської Федерації застосовано не було.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 21 січня 2016 року.

Крім того, відповідно до вироку Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Орловського обласного суду від 31.07.2018 року, засуджений ОСОБА_4 повинен відшкодувати в дохід федерального бюджету процесуальні витрати в сумі 77700 рублів.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія № 4 УФСВП Росії по Тульській області» на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат в розмірі 77700 рублів. Стягнення по даному виконавчому листу не проводились.

Згідно ч. 6 ст. 610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Отже, чинне законодавство України передбачає відшкодування процесуальних витрат, тому з урахуванням курсу національної валюти України та курсу гривні щодо російського рубля, який згідно курсу Національного Банку України, станом на 07 травня 2019 року, складає 10 рублів 4,0554 гривні, тобто заборгованість в розмірі 77700 рублів дорівнює 31510 гривень 50 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 372, 602, 610 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Сєвєрного районного суду м. Орла від 27.03.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Орловського обласного суду від 31.07.2018 року, відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 .

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Компаніївка, Кіровоградської області, останнє відоме зареєстроване місце проживання на території України - АДРЕСА_1 , засудженого:

- за ч. 3 ст. 307 КК України - у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України - у виді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27 березня 2018 року, зарахувавши у строк покарання час тримання під вартою з 21.01.2016 року по 27.03.2018 року та відбутий строк покарання в Російській Федерації.
Визначити, що засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, повинен відшкодувати в дохід федерального бюджету процесуальні витрати в сумі 77700 рублі 00 копійки, що складає, згідно курсу Національного Банку України, станом на 07 травня 2019 року - 31510 гривень 50 копійок.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення - з моменту її вручення.

Суддя підпис
з оригіналом згідно
Суддя: ОСОБА_1