Справа № 348/739/17
Провадження № 11-кп/4808/64/18
Категорія ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000917 за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, із середньою освітою, пенсіонера, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу фактичного затримання - 02.00 год. 20.12.2016.

Зараховано ОСОБА_8 в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 20.12.2016 до вступу вироку в законну силу з розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 16 340,00 (шістнадцять тисяч триста сорок) грн. матеріальної шкоди заподіяної злочином та 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди. В задоволенні решти цивільного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь Державної судової адміністрації 1 663,40 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_8 10265 грн. (десять тисяч двісті шістдесят п`ять) гривень 77 коп. витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив вбивство, тобто умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_13 .

Злочини вчинено за наступних обставин:

19.12.2016 р. близько 23.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання у будинку АДРЕСА_1 , під час розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_13 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вирішив позбавити життя останнього, тобто умисно вбити його.

З метою реалізації свого раптово виниклого злочинного наміру, ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс ОСОБА_13 кілька ударів руками в область голови від яких останній впав на підлогу. Після цього, з метою доведення до кінця злочинного наміру спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, взяв кухонний ніж та наніс потерпілому цим ножем цілеспрямовані удари у життєво важливі ділянки тіла шию, голову, грудну клітку і живіт.

Згідно висновку експерта № 213 від 01.02.2017 р. ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних поранень шиї (рани № 6, 7, 8, 10, 12, 13, 14) з ушкодженнями шкіри, підшкірно-жирової клітковини, поверхневих та глибоких м`язів шиї, правої загальної сонної артерії, дрібних судин шиї, поперечного відростка 6-го шийного хребця, правого малого рогу під`язикової кістки, що супроводжувались масивною зовнішньою кровотечею та розвитком повітряної емболії; проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки (рана № 18) з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, правого великого грудного м`язу, м`язів 4-го міжребір`я справа, пристінкової плеври та верхньої долі правої легені, що супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою (правобічний гемоторакс) кровотечею, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітки (рани № 15, 16, 17) та живота (рани № 19) з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини та м`язів; різаних ран обличчя (рани № 1, 2, 3, 4, 5) та шиї (рани № 8, 11) з ушкодженням шкіри та підшкірно-жирової клітковини; забійної рани в ділянках правої та лівої надбрівних дуг; саден лобної ділянки, в ділянках спинки носа, правого передпліччя, правого променево-зап`ясного суглобу; синців навколо правого та лівого очей, лівої лобно-скроневої ділянки, правої підключичної ділянки, правої китиці; крововиливу в м`які тканини голови, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень наступила смерть потерпілого на місці.

В апеляційних скаргах:

- потерпіла ОСОБА_12 просить вирок Калуського міськрайонного суду від 10.09.2018 року скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. В частині призначення покарання ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання 15 років позбавлення волі.

Зокрема, стверджує, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у виді 10 років позбавлення волі, не обґрунтував підстав обрання саме такого строку покарання та не врахував її думку, як потерпілої, оскільки вона наполягала на призначенні найсуворішого покарання. Вважає, що суд призначив ОСОБА_8 занадто м`яке покарання. Необ`єктивність суду в оцінці даних, які характеризують особу обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення суттєво зменшило ступінь його вини і дало можливість уникнути більш суворого покарання.

- обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок суду необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений посилається на те, що судом першої інстанції:

- не встановлено мотивів вчинення вбивства, оскільки відсутність слідів боротьби у приміщенні, де трапилося вбивство, спростовує висновок суду про виникнення раптового умислу;

- не дано належної оцінки факту і тривалості телефонної розмови, яку вів свідок ОСОБА_14 . Зокрема, розмова відбувалася о 23:01 19.12.2016 року, що дає підстави стверджувати, що останній перебував у стані сп`янінні і не міг чітко встановити належність голосу особи, з якою він розмовляв, ОСОБА_8 ;

- не враховано той факт, що до часу настання смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_8 перебував за межами будинку, де залишався ОСОБА_13 , що підтверджується тривалістю проведення слідчого експерименту про те, як відбувалися події 19.12.2016 року після того як ОСОБА_15 пішла від ОСОБА_8 ;

- не досліджено тих обставин, що ОСОБА_13 прибув до ОСОБА_8 , маючи велосипед, однак невідомо хто його забрав з подвір`я ОСОБА_8 і куди він подівся в подальшому.

Вважає, що в сукупності наведені обставини дають підстави сумніватися у його причетності до вчинення вбивства, доведеності його вини.

Просить скасувати вирок Калуського міськрайонного суду від 10.09.2018 року та ухвалити виправдальний вирок.

Прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подано заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_12 . Вважає вирок суду законним та справедливим, оскільки судом в повній мірі враховано обставини, які пом`якшують покарання, так і обставини, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тяжкі наслідки, загибель.

Прокурором ОСОБА_7 також подано заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 . В обґрунтування заперечення посилається на те, що суд першої інстанції, постановляючи вирок суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, внаслідок чого встановлено мотив вчинення вбивства, дано належну оцінку факту тривалості телефонної розмови за свідком ОСОБА_14 , спростовано покази обвинуваченого про те, що на час настання смерті ОСОБА_13 він перебував за межами будинку, та щодо прибуття потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_8 на велосипеді. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 .

Представником потерпілої ОСОБА_12 адвокатом ОСОБА_11 подано заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_16 , в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого. Вважає висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, його дії кваліфіковані правильно.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги поданої обвинуваченим апеляційної скарги, просили її задовольнити, просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_12 ;

- потерпіла ОСОБА_12 та її представник адвокат ОСОБА_11 підтримали вимоги поданої потерпілою апеляційної скарги, просили її задовольнити, заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8

- прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілої, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України, оскільки ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним законом, на підставі об`єктивно встановлених обставин, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням з врахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує на недоведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої та апеляційної інстанції винуватість свою у вчиненні вбивства ОСОБА_13 заперечив, посилаючись на те, що непричетний до вказаного кримінального правопорушення, жодних тілесних ушкоджень потерпілому не наносив та вважає, що його вбили треті особи.

Разом з тим, вищевказані показання ОСОБА_8 повністю спростовуються сукупністю доказів, досліджених та оцінених судом першої інстанції із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, про що у вироку наведено докладні мотиви згідно зі вимогами ст. 374 КПК України.

Зокрема, зі змісту показань ОСОБА_8 вбачається, що він вважає, що до вищевказаного злочину причетний свідок ОСОБА_17 , який разом з ним та потерпілим ОСОБА_13 розпивали спиртні напої.

Так, в своїх показання обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що коли він надавав допомогу потерпілому ОСОБА_13 , останній два рази сказав йому «баран, баран» і саме так по вуличному кличуть ОСОБА_17 .

Вказані доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо причетності до вчиненого злочину свідка ОСОБА_17 перевірялись судом першої інстанції, внаслідок чого було встановлено їх повну неспроможність.

Зокрема, в своїх показаннях свідок ОСОБА_17 повністю підтвердив, що 19.12.2016 року він разом з потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_8 за місцем проживання останнього розпивали спиртні напої. Однак, у зв`язку з необхідністю зустрітись зі своїм знайомим, він залишив останніх вдвох і вже до них не повертався.

Вказані показання свідка повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_19 та свідчать про його непричетність до вбивства потерпілого ОСОБА_13 .

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що приблизно о 17.50 год. 19.12.2016 р. він прийшов до ОСОБА_17 щоб позичити 30 грн. Вказує, що останній був у звичайному нормальному стані і будь-якої стурбованості він у ньому не помітив.

Свідок ОСОБА_18 також показав, що 19.12.2016 р. десь близько 16.00 год. він пішов додому до ОСОБА_17 , який прийшов через п`ять хвилин після того, як він йому зателефонував та купив в нього деталі за 30 грн. Вказує, що ОСОБА_17 був в нормальному стані, чистий і на вигляд спокійний та тверезий.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання свідка ОСОБА_15 яка вказала, що 19.12.2016 р. о 21.30 год. вона разом з сином заходили до обвинуваченого додому та бачили там потерпілого ОСОБА_13 , який був дуже п`яним. Приблизно о 21.50 год. вона з сином та обвинуваченим вийшли з будинку і останній пішов поратись по господарству. Близько 23.05 год. до неї зателефонувала ОСОБА_20 та попросила піти провідати ОСОБА_8 , бо там щось трапилось. Зайшовши до будинку ОСОБА_8 вона побачила труп ОСОБА_13 . Вказує, що обвинувачений стверджував, що між ним з ОСОБА_13 конфлікту не було і він ОСОБА_13 не вбивав. Пояснив, що пішов у стайню щоб напоїти козу, а повернувшись побачив мертвого ОСОБА_13 , якому робив непрямий масаж серця та з якого щось витягнув, від чого у нього на кофті були плями крові.

Факт вживання алкогольних напоїв потерпілим ОСОБА_13 разом з обвинуваченим ОСОБА_8 також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_20 , яка вказала, що 19.12.2016 р. вона була в м. Львів але протягом дня неодноразово спілкувалася зі своїм чоловіком і їй відомо, що в нього в гостях були ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , а також заходила його племінниця ОСОБА_21 ( ОСОБА_15 ). Ввечері, близько 23.00 год. 19.12.2016 року, до неї зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що годував у стайні козу і коли повернувся в хату, то потерпілий ОСОБА_13 був вже зарізаний, але він йому робив непрямий масаж серця.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання свідка ОСОБА_14 , який вказав, що 19.12.2016 року приблизно о 23:01 він зателефонував потерпілому ОСОБА_13 , але йому відповів ОСОБА_8 , якого він впізнав по голосу та який почав обзивати його нецензурними словами і стверджував, що ніякого потерпілого немає.

Вказані показання свідка ОСОБА_14 узгоджуються з інформацію про вхідні та вихідні дзвінки за номерами мобільних телефоні НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . Зокрема з роздруківки вхідних/вихідних дзвінків на номер НОМЕР_3 , який належав вбитому ОСОБА_13 , вбачається що на цей номер телефонували 19.12.2016 р. о 22 год. 58 хв. 55 с. (з`єднання не відбулось) і о 23 год. 00 хв. 53 с. (тривалість з`єднання 85 секунд) з номера НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_14 (т. 2 ас. 167).

Колегія суддів приймає до уваги, що вищевказані свідки не були безпосередніми очевидцями вчиненого злочину і можуть надати показання тільки щодо обставин, які відбувались до або вже після вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на протокол проведення слідчого експерименту від 09.02.2017 року, як на доказ який підтверджує його невинуватість у вчиненні злочину, оскільки відповідно до вказаного протоколу відтворення подій відбувалось у відповідності до показань самого підозрюваного.

Вказаний протокол проведення слідчого експерименту був обґрунтовано оцінений судом першої інстанції у взаємозв`язку з сукупністю інших доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано на підтвердження встановлених фактичних обставин та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, послався на сукупність письмових доказів по кримінальному провадженню, які відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності доказів.

Зокрема, відповідно до протоколу огляду місця події від 20.12.2016 року та фотоматеріалів до нього (т. 2 а.с. 122-153), в якому зафіксовані обстановка на подвір`ї та в середині будинку за адресою АДРЕСА_1 ., встановлено, що в результаті огляду в зазначеному будинку на підлозі виявлено труп ОСОБА_13 з ознаками насильницької смерті та вилучено помаркування бурого кольору, речовину бурого кольору, мобільний телефон, предмет схожий на ніж та дві пляшки.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.12.2016 року та фотоматеріалів до нього (т. 2 а.с. 107-116), в якому зафіксовані обстановка на подвір`ї та в середині будинку за адресою АДРЕСА_1 встановлено , що в результаті огляду в зазначеному будинку виявлено та вилучено зелені обої на яких наявні плями бурого кольору, дерев`яна дошка стільниця, на якій наявні плями бурого кольору, подушка рожевого кольору, на якій наявні плями бурого кольору.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.12.2016 року та фотоматеріали до нього (т. 2 а.с. 154-158) були виявлені та детально зафіксовані видимі тілесні пошкодження на тілі вбитого потерпілого ОСОБА_13 та вилучено одяг вбитого та проведено зріз нігтів двох рук трупа, а також взяті змиви з обох його рук.

Дані вищевказаних протоколів огляду місця події свідчать про те, що саме будинок за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 є місцем злочину, вказують на знаряддя злочину та характер насильства, яке було заподіяно стосовно потерпілого.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на висновки експерта № 213 від 01.02.2017 р. відповідно до якого, на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 1974р.н.: даних лабораторних експертиз, експерт прийшов до висновку, що смерть ОСОБА_13 настала від колото-різаних поранень шиї (рани № 6,7,8,10,12,13,14) з ушкодженнями шкіри, підшкірно-жирової клітковини, поверхневих та глибоких м`язів шиї, правої загальної сонної артерії, дрібних судин шиї, поперечного відростка 6-го шийного хребця, правого малого рогу під`язикової кістки та проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки (рана № 18) з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, правого великого грудного м`язу, м`язів 4-го міжребір`я справа, пристінкової плеври та верхньої долі правої легені, що супроводжувались масивною кровотечею (зовнішньою та внутрішньою) та розвитком повітряної емболії. Різані рани обличчя та шиї, непроникаючі колото-різані ушкодження грудної клітки та живота, забійні рани обличчя, які також супроводжувались кровотечею, сприяли швидшому настанню смерті г-на ОСОБА_13 .

Вищевказані висновки судово-медичної експертизи свідчать про характер застосованого до потерпілого ОСОБА_13 насильства, способу нанесення тілесних ушкоджень та локалізації нанесених ударів, використання в якості знаряддя злочину ножа та наслідків злочину у вигляді значної крововтрати.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на висновок експерта № 34 від 21.03.2017 року за результатами проведеної судово-медико-криміналістичної експертизи, відповідно до якого на джемпері, штанах та шкарпетках підозрюваного ОСОБА_8 пошкоджень не виявлено. На передній поверхні джемпера справа, його спинці у верхній частині, передній поверхні правого рукава, задній поверхні лівого рукава у нижній частині, передній поверхні правої штанини виявлені плями крові, характер, форма і розміри яких свідчать, що вони утворились від крапель, що летять, тобто бризок, які могли попасти на одяг підозрюваного внаслідок кровотечі (фонтанування крові) з ран потерпілого і розмахування підозрюваним закривавленим предметом (закривавленими руками), коли підозрюваний був повернутий до потерпілого передньою поверхнею тіла та перебував у вертикальному положенні, в тому числі нахиленому вперед до тіла потерпілого. На передній і задній поверхні обох рукавів в нижній частині, передній поверхні лівої штанини виявлені помарки крові, які могли утворились внаслідок контактів з поверхнями, на яких була кров. Характер і розташування слідів крові на одязі підозрюваного ОСОБА_8 , характер і розташування пошкоджень одягу та тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_13 , характер і розташування слідів крові на його одязі, швидкий час настання смерті (декілька хвилин) останнього (згідно Висновку експерта № 213), виключають можливість утворення слідів крові на одязі ОСОБА_8 при обставинах вказаних підозрюваним ОСОБА_8 . Слід вважати, що в момент слідоутворення потерпілий ОСОБА_13 перебував у горизонтальному положенні і був обернений до нападника передньою поверхнею тіла; при цьому підозрюваний ОСОБА_8 був обернений до потерпілого передньою поверхнею тіла та перебував у вертикальному положенні, в тому числі нахиленому вперед до тіла потерпілого (т. 2 а.с. 25-31).

Висновки вищевказаної судово-медичної експертизи повністю спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо його непричетності до вчиненого вбивства потерпілого ОСОБА_13 і прямо вказують на нього як на особу , яка вчинила цей злочин, оскільки було встановлено, що виявлені на його одязі плями крові утворились від фонтанування крові з ран потерпілого і розмахування закривавленим предметом (закривавленими руками).

Відповідно до висновку експерта № 35 від 20.03.2017 р. на светрі виявлено 9 колото-різаних пошкоджень, на джемпері № 1 - сім, на джемпері № 2 - чотири, на майці - два, які утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа. Колото-різане пошкодження №1 на светрі за розташуванням відповідає ділянці рани № 12. Пошкодження на светрі №№ 2-5 зіставляються з ділянками ран на правій боковій поверхні шиї; №№ 6-8 зіставляються з пошкодженнями №№ 4-6 на джемпері №1, пошкодженнями №№ 1-3 на джемпері № 2 та ранами № 15, № 16, №17. Пошкодження на светрі № 9 зіставляється з пошкодженням № 7 на джемпері № 1, пошкодженням № 4 на джемпері № 2 та пошкодженням на майці у верхній частині. Пошкодження № 1-3 на джемпері №1 зіставляються з ділянками ран на передній поверхні шиї. Пошкодження на майці у нижній частині зіставляється з ділянкою рани № 19. Пошкоджень, які б могли бути заподіяні виделкою на одязі не виявлено. Виявлені колото-різані пошкодження на одязі та рани могли бути заподіяні ножем, поданим на експертизу. Виявлені пошкодження одягу не могли бути заподіяні виделкою, поданою на експертизу. Слід вважати, що в момент слідоутворення потерпілий перебував у горизонтальному положенні і був обернений до нападника передньою поверхнею тіла. На передній поверхні правого рукава та вивороті правого борта куртки виявлено сліди крові у вигляді бризок, які могли утворитися внаслідок фонтанування крові з пошкодженої великої судини (правої загальної сонної артерії) чи розмахування над тілом потерпілого закривавленим предметом (т. 2 а.с. 33-46).

Висновки вищевказаної судово-медичної експертизи повністю узгоджуються з висновками вищевказаної експертизи в частині характеру насильства, яке було заподіяно потерпілому ОСОБА_13 , способу вбивства та використання в якості знаряддя злочину ножа, локалізації нанесених ударів та розташування потерпілого відносно до нападника, наслідків злочинних дій.

Відповідно висновку експерта № 10/4 від 09.02.2017 р. за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, в якому зазначено, що у слідах на наданих на дослідження ножі (об`єкти № 1, 2), вилці (об`єкти №№ 4, 5) та у змивах з руків`я вилки (об`єкт № 5) виявлено кров людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин на ножі (об`єкти №№ 1, 2), вилці (об`єкти №№ 3-5) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки слідів крові та клітин на ножі (об`єкт №№ 1, 2) і вилці (об`єкти №№ 3-5) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 (об`єкт № 6) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 (об`єкт № 7). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові та клітин на ножі (об`єкт №№ 1, 2) і вилці (об`єкти №№ 3-5) та зразка крові ОСОБА_13 (об`єкт № 6) складає 1,03 х 10-27. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 968 септильйонів осіб. Походження виявлених слідів крові та клітин (об`єкти 1-5) від ОСОБА_8 виключається (т. 2 а.с. 49-58).

Колегія суддів, на підставі об`єктивно з`ясованих судом першої інстанції обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, вважає безпідставними доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність його до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та незаконність вироку суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчиняючи злочин проти потерпілого ОСОБА_13 діяв з прямим умислом спрямованим на позбавлення життя потерпілого, оскільки усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого і бажав їх настання та правильно кваліфікував його дії за ст. 115 ч. 1 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В своїй апеляції потерпіла ОСОБА_12 просить вирок Калуського міськрайонного суду від 10.09.2018 року скасувати в частині призначення покарання та призначити обвинуваченому більш суворе покарання.

Разом з тим, під час розгляду кримінального провадження в апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_8 , підтримуючи доводи своєї апеляційної скарги, також просив пом`якшити призначене йому покарання.

Колегія суддів вважає, що при обранні міри покарання обвинуваченому, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що раніше він вже притягався кримінальної відповідальності за вчинення умисного насильницького злочину, проте відповідно до ст. 89 КК України судимість погашена, має постійне місце проживання, є пенсіонером, має середню освіту, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, а також те, що обвинувачений не розкаюється за свої неправомірні дії, перед родичами вбитого він не вибачився.

Обставини, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом першої інстанції не встановлено.

Суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до вимог ст.67 КК України визнав обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді десяти років позбавлення волі, оскільки вказане покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та є законним і справедливим.

Отже, підстав для зміни чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Окрім цього, під час апеляційного розгляду колегією суддів не виявлено даних які б давали підстави вважати, що по кримінальному провадженні допускалися істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення, та які б перешкоджали чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5