Ухвала
іменем України
7 лютого2019 року

м. Київ

справа № 641/590/18

провадження № 51- 10405 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 9 жовтня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:
Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2018 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Чернігова визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 361-2 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

За обставин встановлених судом та детально наведених у вироку ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 15 грудня 2017 року, знаходячись на АДРЕСА_1 за грошову винагороду в сумі 1200 гривень надіслав на електронну скриньку файли «2017_ua_cronos» та «2017_ua_excel», в яких міститься інформація щодо експортно-імпортних операцій конкретного суб`єкта зовнішньої економічної діяльності, тим самим здійснивши несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 9 жовтня 2018 року вказаний вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор, не заперечуючи доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кримінально-правової оцінки його дій судом за ч. 1 ст. 361-2 КК, просить скасувати судове рішення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Аргументуючи позицію, вказує на неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування вимог статей 96-1, 96-2 КПК, які, на його думку, підлягають застосуванню.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Як убачається з наданих до касаційної скарги копій судових рішень, аналогічний за змістом довід скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування вимог статей 96-1, 96-2 КПК, які, на думку прокурора, підлягають застосуванню, був предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який переглядаючи кримінальне провадження, надав на нього вичерпну відповідь, належним чином вмотивувавши своє рішення з наведенням докладних мотивів, з яких її апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни.
Зокрема, апеляційний суд, обґрунтовано погодився з висновками районного суду про неможливість застосування вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КПК до речового доказу, оскільки судом першої інстанції не встановлено який саме засіб був використаний засудженим для вчинення інкримінованого злочину, та й не вказано про це і в пред`явленому обвинувальному акті, а тому відсутні підстави вважати, що цим засобом був саме ноутбук LenovoG580 s/n WB 11248613.
Також, суд апеляційної інстанції зазначив про наявність в матеріалах кримінального провадження видаткової накладної № РН 0000008 від 14 січня 2014 року, згідно якої вказаний ноутбук був придбаний ТОВ «Біомікс Україна», директором якого є ОСОБА_5 , а тому відповідно до ст. 100 КПК долю цього речового доказу було вірно вирішено судом першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду є належно обґрунтованою та вмотивованою і за змістом відповідає вимогам ст. 419 КПК, у ній наведено відповідні мотиви з яких виходив суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Інших будь-яких доводів, які б не були предметом розгляду суду апеляційної інстанції, касаційна скарга не містить, як і не містить переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення апеляційного суду та вмотивованість його висновків з питань неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зважаючи на викладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Cуд

постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 9 жовтня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3