Дата документу 10.12.2018
Справа № 334/687/17
Провадження № 1-кп/334/80/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в Ленінському районному суді м. Запоріжжя кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштованого, який має середньо- технічну освіту, не одруженого, який не має малолітніх дітей на утриманні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

- 16.06.2004, Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 17.05.2006, Шевченківським районним судом м. Запоріжжі, за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 23.03.2009, Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 309, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Умовно - достроково звільнено 16.01.2012, на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області.

- 26.01.2012, Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. 22.05.2014, було звільнено по відбуванню строку покарання;

- 18.11.2014, Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць. 13.10.2015 було звільнено по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2016 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, знаходячись біля будинку № 47 по вул. Перемоги в м. Запоріжжя помітив потерпілу ОСОБА_7 , яка в той час йшла назустріч ОСОБА_5 та одночасно набираючи CMC - повідомлення по спільному телефону, ОСОБА_5 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, дочекавшись, поки потерпіла ОСОБА_7 пройде повз нього, підбіг до останньої зі спини, після чого шляхом ривку рукою відкрито викрав з її рук мобільний телефон в корпусі чорно - сірого кольору фірми «Lenovo S660», вартістю 2 555 гривень, після чого намагався зникнути з місця вчинення злочину. Проте, довести свій злочинний умисел на заволодіння з вказаним майном до кінця не зміг, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину.

31.12.2016 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №177 по проспекту Соборному в місті Запоріжжя, в ході словесного конфлікту з ОСОБА_8 почав з останнім бійку. Під час бійки, у потерпілого ОСОБА_8 з плеча на землю впала шкіряна сумка, «BRADFORD», вартістю 250 гривень у якій знаходились наступні речі: комплект ключів в кількості 5 штук у чохлі з шкіро - замінювача, які матеріальної цінності не представляють; футляр для окулярів, чорного кольору, вартістю 100 гривен, з окулярами вартістю 200 гривень; мобільний телефон фірми «Nokia», моделі 108, в корпусі чорного кольору імей код № НОМЕР_1 та імей код № НОМЕР_2 , вартістю 200 гривень; банківська карті ПАТ КБ «ПУМБ» з № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , яка матеріальної цінності не представляє; грошові кошти у сумі 260 гривень.

В той момент, коли сумка потерпілого ОСОБА_8 опинилась на землі, ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий знаходиться на відстані від свого майна, підбіг до його сумки та взявши її побіг у бік вул. Богдана Хмельницького в м.Запоріжжя освідомлюючи, що його дії набули відкритого характеру, з метою утримання викраденого та доведення свого злочинного наміру до кінця, ігноруючи заклики потерпілого та повернути викрадене майно, зник з міста події.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1010 гривень.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 20 жовтня 2016 року, приблизно о 23 годині він знаходячись біля будинку № 47 по вул. Перемоги в м. Запоріжжя помітив ОСОБА_7 , яка в той час йшла йому назустріч та одночасно набираючи CMC - повідомлення по телефону. Він дочекався, поки ОСОБА_7 пройде біля нього, підбіг до неї зі спини та ривком викрав з її рук мобільний телефон в корпусі чорно - сірого кольору фірми «Lenovo S660», проте, довести свій злочинний умисел на заволодіння з вказаним майном до кінця не зміг, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину.

31.12.2016 року, приблизно о 17 годині, він знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виникла сварка з ОСОБА_8 , який є його родичем. Під час сварки, у ОСОБА_8 з плеча на землю впала шкіряна сумка. В той момент, коли сумка ОСОБА_8 опинилась на землі, він схопив сумку та побіг у бік вул. Богдана Хмельницького в м.Запоріжжя. Обвинувачений вказав, що злочини були вчинені ним в силу тяжких життєвих обставин. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини, викладені у обвинувальних актах відповідають дійсним обставинам, обвинувачений у вчиненому щиро кається, просить його суворо не карати, оскільки він усвідомлює свою поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 знайшло своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за подіями, які відбулися 20 жовтня 2016 року суд кваліфікує як закінчений замах на відкрите, повторне викрадення чужого майна (грабіж), тобто злочин, передбачений ч. 2ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Дії обвинуваченого, який відкрито викрав чуже майно повторно кваліфікуються судом за ст. 186 ч.2 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставина, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_3 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставина, що обтяжує відповідальність ОСОБА_5 є рецидив злочину.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його характеристику з місця проживання, щире каяття, а також те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Отже, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, та, будучи раніше неодноразово судимим, вчиняв нові злочини, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статтей та у відповідності до положень ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України,суд

засудив:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186; ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді4 (чотирьох) років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 4 (чотирьох) років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 зарахувати з моменту затримання - з 31.12.2016року.

На підставі ч.5 ст..72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 31.12.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази : мобільний телефон в корпусі чорно - сірого кольору фірми «Lenovo S660», який знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 - вважати повернутими останній за належністю; шкіряна сумка (BRADFORD», комплект ключів в кількості 5 штук у чохлі з шкіро - замінювача, футляр для окулярів, чорного кольору, окуляри, мобільний телефон фірми «Nokia», моделі 108, в корпусі чорного кольору імей код № НОМЕР_1 та імей код № НОМЕР_2 , банківська картка ПАТ КБ «ПУМБ» з № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - вважати повернутим останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1