Справа № 711/4600/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2018 року

м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, відомості по якому внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000850 від 10.03.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_6 05.03.2015 близько 11 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , з мотивів особистих неприязних довготривалих відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, завдав один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_4 , після чого штовхнув її долонями обох рук в груди, від чого потерпіла втратила рівновагу, та відлетіла назад і вдарилась потиличною частиною голови. Після чого, ОСОБА_6 схопив ОСОБА_4 долонями обох рук за горло, та з силою посунув її назад, внаслідок фізичного тиску вона вдарилась потиличною частиною голови об стіну в приміщенні кухні. Внаслідок вчинення ОСОБА_6 своїх протиправних дій потерпілій ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин голови, крововиливу м`яких тканин шиї, крововиливу верхніх кінцівок, крововиливу грудної клітки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 02-01/721 від 16.05.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_6 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе не визнав, пояснив, що таких діянь він не вчиняв. Дізнався про те, що його звинувачують у вчиненні цього злочину через 3 роки з дати, яка зазначена в обвинуваченні. Проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 з листопада 2013 року. З 2003 року триває конфлікт між потерпілою та її сестрою ОСОБА_8 , яка являється його дружиною. Про цей конфлікт йому відомо зі слів дружини. Потерпіла дуже конфліктна людина. У неї одна ціль виселити його та його дружину з квартири. З потерплою він не конфліктує, намагається з нею не зустрічатись. Не пам`ятає де він був 05.03.2015. Пояснити походження тілесних ушкоджень у потерпілої не може.

Не зважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини та заперечував фактичні обставини, його вина підтверджується наступними доказами:

1. Із показань потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 є чоловіком її сестри. 05.03.2015 знаходилась в квартирі АДРЕСА_3 . В проміжку часу з 10 год. до 12 год. у неї з сестрою ОСОБА_8 виник конфлікт на побутовій темі. Сестра почала кричати і робити їй зауваження. В цей час ОСОБА_6 , який підбіг на крики, вдарив її рукою по обличчю, штовхнув її, вона впала і вдарилась головою та лівою частиною плеча. Після чого він схопив її руками за шию і почав душити. Вона почала сильно кричати.

2. Її показання підтверджено відомостями протоколу проведення слідчого експерименту з її участю від 12.11.2015, під час якого вона розповіла та показала на місці про обставини вчиненого відносно неї злочину.

Суд вважає, що такі показання потерпілої ОСОБА_4 отримано у порядку, визначеному законом, вони є конкретними та узгоджуються з іншими зібраними доказами, зокрема з:

3. Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що три роки назад, він встановлював газовий лічильник в квартирі, де проживає потерпіла. В квартирі бачив сестру потерпілу. Був також чоловік, як йому здалося, у цього чоловіка та сестрою потерпілої були відносини. Чув як цей чоловік голосно розмовляв з потерпілою в коридорі. Присутніх при розмові було троє: потерпіла, її сестра та чоловік. Під час здійснення ним монтажних робіт, він почув сильний крик. Що відбувалось він не бачив.

4. Висновками експерта №1412 від 27.07.2015, а також №02-01/721 від 16.05.2017, за якими у ОСОБА_4 мали ушкодження: травматичний набряк м`яких тканин голови, крововилив м`яких тканин шиї, крововиливи верхніх кінцівок, крововилив грудної клітки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу інкримінованих обвинуваченому подій, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Можливість виникнення всіх виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень від її падіння з положення стоячи або наближеного до такого з наступним ударом об твердий тупий предмет або площину є малоймовірною. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_4 могли виникнути за обставин, на які вона вказала в протоколі проведення слідчого експерименту від 12.11.2015.

Таким чином показання потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , які підтверджені відомостями слідчого експерименту із потерпілою та висновками експертів, не викликають сумніву у їх правдивості, а тому їх показання в силу ст. 84 КПК є джерелом доказу, який обґрунтовано покладено як в основу вироку так і використовувались під час встановлення вини обвинуваченого.

5. Крім того, вина обвинуваченого підтверджена відомостями протоколу прийняття усної заяви від ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 05.03.2015, в якому зазначено, що в цей же день близько 11 год. за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , отримала тілесні ушкодження від співмешканця сестри ОСОБА_10 .

Вказані відомості заслуговують на увагу, так як були заявлені ОСОБА_4 в цей же день відразу після вчинення відносно неї протиправних дій (час складання заяви 15 год. 10 хв.), тобто потерпіла з самого початку вказувала на ОСОБА_6 як на особу, яку вона підозрює у вчиненні відносно неї злочину. При цьому суд сумнівається, що протягом невеликого проміжку пройденого часу між подіями та поданням усної заяви поліцейським у потерпілої міг виникнути умисел, щоб оговорити обвинуваченого та спотворити опис подій.

6. Водночас суд відкинув показання свідка ОСОБА_8 , яка заперечувала факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 , виходячи з того, що свідок є дружиною обвинуваченого, а метою таких показань, є запобігання притягнення його до кримінальної відповідальності.

Також показання обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 , який в суді підтвердив, що був свідком конфлікту між сестрами, та присутністю при цьому чоловіка, який, на його думку, мав сталі відносини із сестрою потерпілої. Також він чув сильний «нелюдський» крик потерпілої, що може підтвердити момент спричинення тілесних ушкоджень.

Суд, досліджуючи показання свідка ОСОБА_8 дотримувався принципу безпосередності, разом з тим суд вважає за необхідне звернути увагу, що її показання, які вона давала на досудовому слідстві, і які зафіксовані в протоколі допиту свідка від 16.03.2015, суттєво різняться із показаннями, які вона дала в судовому засіданні, що ще раз підтверджує їх необ`єктивність.

Мотиви призначення покарання.
Пом`якшуючі (ст. 66 КК) та обтяжуючи (ст. 67 КК) обставини, судом не встановлені.

За ступеню тяжкості злочин, вчинений ОСОБА_6 , є злочином невеликої тяжкості.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_6 враховує особу обвинуваченого; те, що він є інвалідом ІІ групи та на спеціальних обліках не перебуває; притягується до кримінальної відповідальності вперше, а тому приходить до висновку про можливість призначення йому покарання у виді штрафу.

Категорична позиція обвинуваченого щодо невизнання своєї вини викликає у суду сумніви щодо належного його усвідомлення вчиненого та зроблених в зв`язку з цим належних висновків, а тому суд призначаючи покарання ОСОБА_6 у виді штрафу, встановлює його максимальний розмір.

Водночас суд, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільняє обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1