Справа № 152/248/18
В И Р О К
іменем України

14 грудня 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Справа №152/248/18
Провадження №1-кп/152/40/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, зі слів працюючого в КП «Київтеплотраси», військовозобов`язаного, не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, кримінальне провадження щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 14.12.2017 року,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, кримінальне провадження щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 14.12.2017 року,

з участю:

сторін кримінального провадження

сторони обвинувачення:

прокурора Жмеринської

місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,

сторони захисту:

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

інших учасників
судового провадження:
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника Шаргородського
РС з питань пробації
інспектора Шаргородського РС
з питань пробації ОСОБА_11 ,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

За обвинувальним актом від 14.02.2018 року ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що він на початку грудня 2017 року у вечірній час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 і належить ОСОБА_4 , де він спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 розпивав спиртні напої, скориставшись тим, що ОСОБА_10 сп`янів та ліг спати у одній із кімнат квартири, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, з метою крадіжки підійшов до куртки ОСОБА_10 , що знаходилася у коридорі квартири, та умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав із кишені куртки належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «105» вартістю, відповідно до висновку експерта за №270/18-21 від 15.01.2018 року, 204,30 грн., після чого покинув квартиру ОСОБА_4 , а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, заподіявши збитку потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 204,30 грн.

Такі дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, тобто як крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно.

ІІ. Підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому відповідно до обвинувального акту злочину, зазначеного вище, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, а саме: витяг із ЄРДР; заяву ОСОБА_10 від 06.01.2018 року про вчинення крадіжки телефона; зізнавальні показаннями ОСОБА_4 та розписку останнього про добровільну видачу працівникам поліції телефона «Нокія»; протокол огляду телефона; постанову від 06.01.2018 року про визнання телефона речовим доказом, приєднання до матеріалів кримінального провадження та передання на зберігання власнику ОСОБА_10 ; висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №270/18-21 від 15.01.2018 року; показаннями потерпілого ОСОБА_10 ; показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 показав суду, що не визнає себе винуватим у вчиненні крадіжки мобільного телефона у ОСОБА_10 на початку грудня 2017 року, про вказаний злочин йому нічого не відомо.

Так, ОСОБА_3 суду показав, що він неодноразово протягом 2017 року гостював у ОСОБА_4 . В той час, коли він перебував у квартирі ОСОБА_4 , в ній також перебували ОСОБА_4 , дружина останнього ОСОБА_13 , матір останнього ОСОБА_12 . Вони часто разом розпивали спиртні напої. Часто, коли він гостював у ОСОБА_4 , до останнього приходив ОСОБА_10 , який також вживав спиртні напої спільно з ними. Йому не відомо, коли саме у ОСОБА_10 зник мобільний телефон, та чому саме його ОСОБА_10 обвинувачує у вчиненні крадіжки телефона. Восени 2017 року, точної дати не пам`ятає, але на вулиці було досить тепло, можливо, що і в листопаді 2017 року, спочатку ОСОБА_10 , а потім ОСОБА_4 приходили до нього, коли він знаходився у приміщенні з гральними автоматами в м. Шаргород, розпитували, чи не брав мобільного телефона ОСОБА_10 , що його дуже роздратувало, так як він не бачив мобільного телефона ОСОБА_10 взагалі. З цього приводу між ним та ОСОБА_10 виникла суперечка та бійка, оскільки останній приходив до нього додому та обвинувачував його перед бабусею у вчиненні крадіжки телефона.

Потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що 12.11.2017 року у нього зник телефон «Нокія» чорного кольору. Того дня йому зателефонувала ОСОБА_12 , попросила принести ліки та їжі. Він придбав ліки, їжу, а також взяв пляшку горілки і ввечері пішов до ОСОБА_12 , яка на той час проживала в АДРЕСА_4 . В квартирі, крім ОСОБА_12 , знаходилися її невістка ОСОБА_13 , онуки. Коли вони вечеряли, прийшов син ОСОБА_12 ОСОБА_4 , з яким також прийшов ОСОБА_3 . Діти спали, а вони всі разом вечеряли. Так як горілки не вистачило, то він надав грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які пішли в місто і придбали ще одну пляшку горілки. Цю пляшку горілки вони розпили і він знову дав гроші ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які повторно пішли у місто і принесли ще одну пляшку горілки, яку також разом розпили. Він сп`янів і запитав дозволу заночувати, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_13 не заперечили. Вранці, коли він прокинувся, то виявив, що зникли його мобільний телефон «Нокія», паспорт, банківська карта, які він залишив у своїй куртці, що повісив на вішаку біля вхідних дверей, коли прийшов у гості до ОСОБА_12 . У крадіжці він запідозрив ОСОБА_3 , почав розшукувати останнього і знайшов у приміщенні, в якому знаходяться гральні автомати, що розміщене в центрі м. Шаргород. Проте, ОСОБА_3 заперечив свою причетність до вчинення крадіжки телефона. Він тричі звертався у поліцію з приводу крадіжки в нього телефона, кілька разів переписував заяву на вимогу поліцейських, яким повідомляв, що телефон у нього було викрадено 12.11.2017 року. Востаннє він подавав заяву про викрадення телефона у поліцію 05.01.2018 року. Чому у обвинувальному акті вказано, що крадіжка телефона сталася у грудні 2017 року, йому не відомо. Від працівників поліції йому стало відомо, що його мобільний телефон було вилучено у ОСОБА_3 . В березні 2018 року слідчий Шаргородського ВП ОСОБА_14 повернув йому телефон після проведення експертизи.

Оцінюючи вказані показання потерпілого ОСОБА_10 , суд звертає увагу на те, що потерпілий повідомив суду інші дату та час вчинення злочину, ніж зазначено у обвинувальному акті від 14.02.2018 року.

Крім того, потерпілий ОСОБА_10 , який вказує, що телефон було вилучено працівниками поліції у ОСОБА_3 , не був очевидцем цього, тоді як з матеріалів кримінального провадження вбачається, що телефон «Нокія» добровільно видав ОСОБА_4 , що підтверджується розпискою ОСОБА_4 без дати та відповідної реєстрації на ім`я начальника Шаргородського ВП, в якій зазначено, що ОСОБА_4 добровільно видає телефон «Нокія» чорного кольору, який йому дав ОСОБА_3 і який, як йому відомо, ОСОБА_3 викрав у ОСОБА_10 (а.с.102 т.2).

В суді по факту викрадення телефона у ОСОБА_10 . ОСОБА_4 стверджував, що телефон йому передав не ОСОБА_3 , а надав працівник поліції ОСОБА_15 , щоб він передав бабусі ОСОБА_3 , зсилаючись на те, що цей телефон належить саме ОСОБА_3 . Чому працівник поліції ОСОБА_15 не передав телефон самому ОСОБА_3 , він так і не зрозумів. Про крадіжку телефона у ОСОБА_10 саме ОСОБА_3 йому нічого не відомо.

Допитана в суді свідок сторони обвинувачення ОСОБА_13 , показання якої суд сприймав безпосередньо, показала, що дійсно ОСОБА_10 , який інколи гостював у них, розшукував свій мобільний телефон, але коли саме, не пам`ятає. ОСОБА_10 стверджував, що телефон він залишив у кишені куртки, яку повісив на вішак, коли прийшов до них у гості, звідки телефон зник. Але їй нічого не відомо про причетність як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 до вчинення крадіжки телефона у ОСОБА_10 .

Допитана під час судового розгляду свідок сторони обвинувачення ОСОБА_12 суду показала, що проживала по АДРЕСА_4 . Навесні, чи влітку, можливо, восени 2017 року, точної дати не пам`ятає, але пам`ятає, що на вулиці було ще досить тепло, тому не на початку грудня 2017 року, вона зателефонувала до ОСОБА_10 , щоб прийшов до неї в гості. ОСОБА_10 прийшов та приніс пляшку горілки, закуску. Вдома були її син ОСОБА_4 , невістка ОСОБА_13 , а також прийшов ОСОБА_3 . Вони випили та закусили. Пляшки горілки виявилося недостатньо і ОСОБА_10 дав гроші ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щоб останні пішли та купили і принесли ще одну пляшку горілки. Під час розпивання спиртного ОСОБА_10 комусь телефонував із свого мобільного телефона. Потім ОСОБА_10 дав гроші ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ще на одну пляшку горілки і останні пішли в місто, купили та принесли спиртне. Вони спільно випили і ту пляшку горілки. Після цього ОСОБА_10 втретє дав гроші і ОСОБА_4 із ОСОБА_3 пішли в місто, купили та принесли ще одну пляшку горілки. Після цього пішла спати ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_10 попросився переночувати, у зв`язку із чим вона спитала ОСОБА_13 , чи не заперечує остання. ОСОБА_13 дозволила ОСОБА_10 переночувати. Вона постелила ОСОБА_10 в прихожій. В цей час пішов додому ОСОБА_3 . Всі полягали спати. Вранці наступного дня ОСОБА_10 всіх розбудив і повідомив, що зник його мобільний телефон. Вони шукали в квартирі, але не знайшли. ОСОБА_13 спробувала зателефонувати на номер телефону ОСОБА_10 , але абонент був поза зоною досяжності. Наступного дня ОСОБА_10 побився із ОСОБА_3 , якого обвинуватив у крадіжці телефона. Про крадіжку телефона ОСОБА_10 чомусь повідомив тільки в грудні 2017 року, тоді як крадіжка сталася набагато раніше. Вона не бачила, щоб телефон ОСОБА_10 викрав ОСОБА_3 , але наступного дня після крадіжки, коли вона знаходилася у свого співмешканця ОСОБА_16 , то на мобільний телефон останнього зателефонував номер, який у телефонній книзі був підписаний на прізвисько, яким називають ОСОБА_10 , про що їй повідомив ОСОБА_16 . При цьому, зателефонував не ОСОБА_10 , а ОСОБА_3 , попросив до телефону її, а коли ОСОБА_16 передав їй трубку, то вона почула голос ОСОБА_3 . Номера телефона ОСОБА_10 вона не знала тоді і не знає зараз, не бачила, чи саме номер телефону останнього висвітися у телефонній книзі ОСОБА_16 , коли дзвонив ОСОБА_3 . Зрозуміла зі слів ОСОБА_16 , що телефонував саме ОСОБА_3 з номеру ОСОБА_10 , особисто запису прізвища чи прізвиська ОСОБА_10 у телефонній книзі в телефоні ОСОБА_16 вона не бачила.

Оцінюючи вказані показання свідка ОСОБА_12 , суд звертає увагу на те, що свідок, як і потерпілий повідомила суду, що телефон у ОСОБА_10 було викрадено не в грудні 2017 року, як зазначено у обвинувальному акті від 14.02.2018 року.

Таким чином, проаналізувавши докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки телефона у ОСОБА_10 , суд встановив, що вказані докази не підтверджують винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, а показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які суд сприймав безпосередньо, спростовують його винуватість, оскільки ОСОБА_4 показав, що телефон ОСОБА_10 йому передав не ОСОБА_3 , а працівник поліції ОСОБА_15 для передачі бабусі ОСОБА_3 , а потім сам же ОСОБА_15 і вилучив телефон у нього.

Крім того, свідок ОСОБА_13 надала суду показання, з яких не вбачається, що крадіжку телефона у ОСОБА_10 вчинив ОСОБА_3 .

До того ж, показання свідка ОСОБА_12 , які суд сприймав безпосередньо, на переконання суду, ґрунтуються на припущеннях, оскільки остання повідомила, що вона не знала та не знає номеру телефона ОСОБА_10 і не бачила запису прізвища чи прізвиська ОСОБА_10 в телефонній книзі ОСОБА_16 , коли розмовляла по телефону із ОСОБА_3 .

Крім того, суд вважає недопустимим доказом відомості, що містяться у наданому стороною обвинувачення протоколі огляду речі мобільного телефона від 06.01.2018 року, оскільки у цьому протоколі не зазначено, хто його складав.

До того ж, у протоколі міститься посилання на те, що в ході огляду речі ОСОБА_4 повідомив, що мобільний телефон, який оглядається і який він добровільно видає поліцейським, йому передав ОСОБА_3 , тоді як серед учасників огляду ОСОБА_4 не вказаний взагалі (а.с.103 т.2).

Отже, проаналізовані судом докази сторони обвинувачення не підтверджують винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, визначаючись щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України по факту крадіжки мобільного телефона «Нокія» у ОСОБА_10 у грудні 2017 року, суд виходить з наступного.

Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Частиною 2 ст.8 та частиною 5 ст.9 КПК України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зміст поняття доведеності винуватості особи у вчиненні злочину «поза розумним сумнівом» розкрито у пункті 150 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким Суд при оцінці доказів, керується критерієм доведеності « поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, зважаючи на викладене вище, можна стверджувати, що саме прокурор, будучи стороною обвинувачення, зобов`язаний довести винуватість особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.
Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Принцип презумпції невинуватості закріплений також у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які, відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, ч.1 ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», є частиною національного законодавства України.

Так, у ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинуватою доти, поки її винність не буде встановлена у законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту.

Згідно з абз.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом.

Аналогічна норма міститься у п.2 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Так, ЄСПЛ, який має право тлумачити Конвенцію для правильного її розуміння, у рішенні в справі «Барбера, Массегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27.10.1999 року у справі №1-15/99).

Також, визначаючи поняття презумпції невинуватості у рішенні в справі «Мінеллі проти Швейцарії», ЄСПЛ зазначив, що «без доведення попередньої вини обвинуваченого в порядку, встановленому законом, і зокрема, без надання обвинуваченому можливості скористатися правом на захист, судове рішення відносно нього породжує відчуття того, що обвинувачений є справді винним».

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22.04.2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п.2 ст.6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку.

Аналогічний висновок зроблено ЄСПЛ у п.п.71, 81 рішення у справі «Шагін проти України».

Крім того, у справі «Ростомашвілі проти Грузії» (заява №13185/07) від 08.11.2018 року, ЄСПЛ звернув увагу на те, що заявник не мав справедливого судового розгляду, оскільки його засудження було засновано в значній мірі на свідченнях батька жертви, який стверджував, що був свідком злочину. Разом з тим, суди не розглянули жодне із стверджень заявника про те, що жоден із доказів не доводив його причетність до злочину, а батько жертви, який підтверджував його причетність, можливо, не був на місці злочину, тобто ЄСПЛ констатував, що в порушення п.1 ст.6 Конвенції, національні суди не надали достатніх підстав для їх рішення про визнання заявника винним.

В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Частинами 1, 3 та 4 ст.17 КПК України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Водночас пунктом 2 ч.1 ст.373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Отже, суд, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши кожний із доказів, наданих стороною обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку в частині висунутого ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України по факту крадіжки мобільного телефона у ОСОБА_10 , приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_3 на початку грудня 2017 року злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який полягав у крадіжці мобільного телефона у ОСОБА_10 , вчиненій повторно.
Оцінюючи докази, надані прокурором для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину ґрунтується виключно на припущеннях, а тому за цим епізодом ОСОБА_3 на підставі пункту 2 ч.1 ст.373 КПК України слід визнати не винуватим та виправдати у зв`язку з не доведеністю, що злочин вчинено саме ним.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені, докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Разом з тим, в ході розгляду кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в кінці жовтня 2017 року у вечірній час, з метою вчинення крадіжки, прийшли до господарського приміщення ОСОБА_17 , яке знаходиться на АДРЕСА_5 , і, за попередньою змовою між собою, зірвавши навісний замок, проникли в приміщення, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрали пральний порошок для автоматичного прання «PERSIL COLD ZEYME» вагою 5 кг. вартістю, відповідно до висновку експерта за №106-108/18-21 від 15.01.2017 року, 218 грн., три пляшки мінеральної води «Артезіанська» ємкістю по 1,5 л. вартістю 10,80 грн. кожна, відповідно до висновку експерта за №106-108/18-21 від 15.01.2017 року, на суму 32,4 грн., після чого покинули місце крадіжки та розпорядилися викраденим на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли збитку потерпілій ОСОБА_17 на загальну суму 250,40 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб.

До того ж, продовжуючи скоювати злочини обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою в кінці листопада 2017 року у нічний час з метою крадіжки прийшли до будинку ОСОБА_18 , який знаходиться в АДРЕСА_6 , і у якому ніхто не проживає, та, відхиливши дверну раму, проникли у будинок, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрали п`ять пластикових ящиків з волоським горіхом загальною вагою 31,25 кг. вартістю 28,25 грн. за один кілограм горіхів на суму 882,81 грн., та вартістю 5,50 грн. за один пластиковий ящик на суму 27,50 грн., відповідно до висновку експерта за №104/105/18-21 від 16.01.2017 року, після чого покинули місце крадіжки, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_18 на загальну суму 910,31 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Також, продовжуючи скоювати злочини, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в кінці листопада 2017 року у вечірній час з метою крадіжки прийшли до будинку ОСОБА_19 , який знаходиться в АДРЕСА_5 , і у якому ніхто не проживає, та, за попередньою змовою між собою, відкривши незамкнені двері, проникли у будинок, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрали холодильник «Свияга» вартістю, відповідно до висновку експерта за №109/18-21 від 15.01.2018 року, 397,50 грн., після чого покинули місце крадіжки та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_19 на загальну суму 397,50 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), повторно, з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

До того ж, продовжуючи скоювати злочини, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на початку грудня 2017 року у вечірній час з метою крадіжки прийшли до домоволодіння ОСОБА_20 , яке знаходиться в АДРЕСА_7 , перелізли через паркан на подвір`я, і, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попередньою змовою між собою, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрали з присадибної земельної ділянки виготовлений з нержавіючої сталі чан місткістю 500 л. вартістю, відповідно до висновку експерта за №110/18-21 від 15.01.2018 року, 1983 грн., після чого покинули місце крадіжки та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_20 на загальну суму 1983 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, продовжуючи скоювати злочини, 08.12.2017 року у вечірній час обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з метою крадіжки прийшли до будинку ОСОБА_18 , який знаходиться в АДРЕСА_6 , і у якому ніхто не проживає, та, за попередньою змовою між собою, зірвавши навісний замок на дверях, проникли у будинок, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрали морозильну камеру «ZANUSSI ZFP 18200 WA»» вартістю, відповідно до висновку експерта за №7444/17-21 від 04.01.2018 року, 8717,43 грн., монітор марки «SAMSUNG» моделі «SAMTRON 56Е» вартістю, відповідно до висновку експерта за №7445-7446/17-21 від 04.01.2018 року, 300 грн., клавіатуру марки «MITSUMI» моделі «KFKEA4SA» вартістю, відповідно до того ж висновку експерта, 115 грн., після чого покинули місце крадіжки, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_18 на загальну суму 9132,43 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), повторно, з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

Також, продовжуючи скоювати злочини, 14.12.2017 року приблизно о 04 годині 50 хвилин обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з метою крадіжки прийшли до території готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться в АДРЕСА_8 , де виявили автомобіль марки «ВАЗ 2104» з державним номером НОМЕР_1 , який на праві керування належить ОСОБА_21 , з якого вирішили викрасти акумуляторну батарею. Після цього обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 умисно, таємно, за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, відкривши капот автомобіля, викрали акумуляторну батарею марки «WESTA Premium 74Ah 720A» вартістю, відповідно до висновку експерта №40 від 06.02.2018 року, 1820 грн., та покинули місце крадіжки, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_21 на загальну суму 1820 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

До того ж, продовжуючи скоювати злочини, 14.12.2017 року приблизно о 05 годині 10 хвилин обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз ПСК «Шаргородський ринок», що знаходиться на вул. Маліванчука в м. Шаргород Вінницької області, побачивши автомобіль марки «ВАЗ-21043» жовтого кольору з державним номером НОМЕР_2 , який на праві користування належить ОСОБА_9 , вирішили незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом. Після цього, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, розподіливши між собою ролі, підійшли до автомобіля «ВАЗ-21043» з державним номером НОМЕР_2 , та, згідно з розподіленими ролями, обвинувачений ОСОБА_3 сів за кермо вказаного автомобіля, а обвинувачений ОСОБА_4 на праве пасажирське сидіння. Побачивши у замку запалювання ключ, обвинувачений ОСОБА_3 повернув його, завів автомобіль та поїхав з місця вчинення злочину, при цьому, під час руху обвинувачений ОСОБА_3 не справився з керуванням та здійснив зіткнення автомобіля з парканом по вул. Маліванчука в м. Шаргород, пошкодивши лівий бік автомобіля, а в подальшому під час керування автомобілем в ході руху в напрямку до м. Жмеринка обвинувачений ОСОБА_3 пошкодив автомобіль з правого боку. Приїхавши у м. Жмеринка Вінницької області, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зупинили та залишили автомобіль на узбіччі проїжджої частини дороги на вул. І.Франка, неподалік від будинку №138.
Згідно з висновком експерта за №352 від 29.01.2018 року, розмір матеріального збитку, завданий потерпілому ОСОБА_9 в результаті пошкодження автомобіля, з ПДВ, складає 20399,02 грн.
Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, продовжуючи скоювати злочини, 14.12.2017 року приблизно о 05 годині 10 хвилин обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час незаконного заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ-21043» жовтого кольору з державним номером НОМЕР_2 , який на праві користування належить ОСОБА_9 , у салоні автомобіля виявили товари, належні ОСОБА_8 , призначені для продажу, які були складені у поліетиленові мішки, які, умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою викрали.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 викрали належні ОСОБА_8 товари, вартість яких визначена відповідно до висновку експерта за №7359/17-21 від 26.12.2017 року, а саме: 6 пар рукавиць «Корона» вартістю 34,55 грн. за одну пару на суму 207,30 грн.; 16 пар рукавиць (без пальців) дитячих «Корона» вартістю 31 грн. за одну пару на суму 496,00 грн.; 3 пари рукавиць чоловічих «Корона Gloves» вартістю 24,93 грн. за одну пару на суму 74,79 грн.; 4 пари рукавиць для малюків «Пані рукавичка» вартістю 36,55 грн. за одну пару на суму 146,20 грн.; 5 пар рукавиць сіро-білого кольору без маркування вартістю 10,2 грн. за одну пару на суму 510 грн.; 4 пари рукавиць «Montage Doble» вартістю 31,34 грн. за одну пару на суму 125,36 грн.; 6 пар дитячих домашніх в`язаних капців-балеток «Softsail» вартістю 70 грн. за одну пару на суму 420 грн., 25 пар дитячих текстильних капців вартістю 87,35 грн. за одну пару на суму 2183,75 грн., 1 пару дитячих утеплених пінеток вартістю 87,63 грн.; 9 штук теплих жіночих колгот коричневого та чорного кольорів вартістю 87,94 грн. за одну штуку на суму 791,46 грн.; 7 штук жіночих лосин «Kenalin» вартістю 73,50 грн. за одну штуку на суму 514,50 грн.; 2 штуки жіночих гамашів чорного кольору «Мальва» вартістю 128,50 грн. за одну штуку на суму 257 грн.; жіночі рейтузи коричневого кольору вартістю 128,50 грн.; чоловічі лосини «JuJube» вартістю 84,94 грн.; 2 штуки теплих жіночих колгот «JuJube» чорного кольору вартістю 75 грн. на суму 150 грн.; 4 штуки жіночих колгот «Kenalin» вартістю 80,67 грн. за одну штуку на суму 322,68 грн.; чоловічі труси «Redoor» вартістю 34,28 грн.; 6 штук дитячих светрів чорного кольору «Simara» вартістю 121 грн. за один на суму 726 грн.; 5 халатів вартістю 111,50 грн. за один на суму 557,50 грн.; 5 чоловічих в`язаних шапок вартістю 70 грн. за одну на суму 350 грн.; дитячі теплі штани синього кольору «Mill Warii» вартістю 94,44 грн.; колготи «Pantera Victoriana 40 den» вартістю 17,06 грн.; 9 чоловічих натільних футболок вартістю 103,94 грн. за одну на суму 935,46 грн.; 5 чоловічих байкових сорочок «hetai» вартістю 95 грн. за одну на суму 475 грн.; 9 дитячих светрів «Cerenimo Baby» вартістю 93,67 грн. за один на суму 843,03 грн.; 8 дитячих светрів «Peti Bebe» вартістю 100 грн. за один на суму 800 грн.; 4 дитячих светри сірого кольору «Colegga» вартістю 88,77 грн. за один на суму 355,08 грн.; дитячі труси «DoReMi» вартістю 28,90 грн.; 2 штанів «Малиш» вартістю 65 грн. за одні на суму 130 грн.; 8 пар чоловічих шкарпеток «Житомир» вартістю 14,5 грн. за одну пару на суму 116 грн.; 11 пар чоловічих шкарпеток «Корона Sport» вартістю 10,20 грн. за одну пару на суму 112,20 грн.; 15 пар чоловічих шкарпеток «For Trainin Sport Soks club» вартістю 13,20 грн. за одну пару на суму 198 грн.; 4 пари чоловічих шкарпеток «Добра пара» вартістю 10,35 грн. за одну пару на загальну суму 41,40 грн.; 2 пари чоловічих шкарпеток «Sport Line» вартістю 12,37 грн. на суму 24,74 грн.; 10 пар чоловічих шкарпеток «Milena mens socks» вартістю 10,10 грн. за одну пару на суму 101 грн.; 3 пари чоловічих шкарпеток «Angora» вартістю 21,53 грн. за одну пару на суму 64,59 грн.; 3 пари жіночих шкарпеток «Softsail Thermo» вартістю 29 грн. за одну пару на суму 87 грн.; 3 пари жіночих шкарпеток «Xinlang Thermo» вартістю 28,50 грн. за одну пару на суму 85,50 грн.; 5 пар дитячих шкарпеток для хлопчиків «Свет» вартістю 11,50 грн. за одну пару на суму 57,50 грн.; 5 пар дитячих шкарпеток для дівчаток «Свет» вартістю 11,50 грн. за одну пару на суму 57,50 грн.; 10 пар жіночих махрових шкарпеток «Корона» вартістю 20,25 грн. за одну пару на суму 202,50 грн.; 8 пар жіночих кольорових шкарпеток «Milena» вартістю 8,92 грн. за одну пару на суму 71,36 грн.; 13 пар дитячих кольорових шкарпеток «Версаль» вартістю 10,31 грн. за одну пару на суму 134,03 грн.; 12 пар шкарпеток для хлопчиків «Малиш» вартістю 11,10 грн. за одну пару на суму 133,20 грн.; шкарпетки дитячі червоного кольору «Montebello» вартістю 22,37 грн.; 2 пари жіночих шкарпеток «Ластівка» рожевого кольору вартістю 11,50 грн. за одну пару на суму 23 грн.; утеплені зимові штани для дівчинки «Owaner» вартістю 130 грн.; 3 штанів для дівчаток «GNG» вартістю 76,34 грн. за одні на суму 229,02 грн.; 2 штанів для хлопчиків «Золото» вартістю 76,34 грн. за одні на суму 125,68 грн.; дитячі колготи блакитного кольору вартістю 37,10 грн.; 6 чоловічих светрів чорного кольору вартістю 121 грн. за один на суму 726 грн.; 2 кофти чоловічих «Cegish» вартістю 93,75 грн. за одну на суму 187,50 грн.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли збитку потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 14815,31 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд створив сторонам кримінального провадження, потерпілим необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 в судовий розгляд не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. При цьому, потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності через неможливість прибути в судові засідання, при призначенні покарання обвинуваченим покладаються на вирішення суду (а.с.129 т.3, 61, 105, 109, 163 т.2).

Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 цивільні позови не заявляли. При цьому, потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у заявах до суду зазначили, що не мають матеріальних чи моральних претензій до обвинувачених.

Також потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 не повідомляли суд про те, що ними оспорюються обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 вважають за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , зсилаючись на те, що можливо за їх відсутності з`ясувати всі обставини кримінального провадження.
Виходячи з вимог ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду…

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи подані потерпілими ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 заяви, суд вважає можливим за їх відсутності з`ясувати всі обставини кримінального провадження та проведення судового розгляду без цих потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним під час судового розгляду, частково визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах, які передбачені ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і викладені в обвинувальному акті від 14.02.2018 року. Суду показав, що у одну із ночей в кінці жовтня 2017 року спільно із ОСОБА_3 проходив біля сараїв, які розміщені поруч із його квартирою в АДРЕСА_5 . Вчиняти крадіжку із сараїв він із ОСОБА_3 наперед не планував. Але так як вони були в стані алкогольного сп`яніння, то, побачивши кусок арматури чи труби, вирішили викрасти речі із сараю, що належить ОСОБА_17 . При цьому ОСОБА_3 запропонував вчинити крадіжку і зірвав за допомогою арматури чи труби замок, після чого вони проникли в сарай і викрали упаковку прального порошку вагою 5 кг. та три пляшки мінеральної води. Викрадене разом із ОСОБА_3 він заніс до себе додому, при цьому, частину порошку відсипав ОСОБА_3 .

Також обвинувачений ОСОБА_4 показав, що наприкінці листопада 2017 року він спільно із ОСОБА_3 збирав горіхи поруч із будинком ОСОБА_18 , в якому ніхто не проживає і який знаходиться в АДРЕСА_6 , де побачили, що вхідні двері в будинок добре не зачинені, оскільки одвірок не щільно прилягав до стіни і між дверима та стіною був невеликий отвір. Побачивши це, вони вирішили проникнути в будинок. Прийшовши до вказаного будинку ввечері того самого дня, вони проникли через отвір у дверях у житловий будинок, належний ОСОБА_18 , знаючи, що там ніхто не проживає, де виявили 5 ящиків горіхів, які викрали і спершу віднесли до нього додому, а потім за пропозицією ОСОБА_3 перенесли їх у порожній будинок, де разом горіхи побили і продали сусідам. Виручені від продажу горіхів грошові кошти він із ОСОБА_3 поділили порівну.

До того ж, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду показав, що наприкінці листопада 2017 року у вечірній час до нього прийшов ОСОБА_3 , вони сиділи, розмовляли, алкогольні напої не вживали. Під час розмови він повідомив, що у нього немає холодильника. Після цього ОСОБА_3 запропонував викрасти холодильник із житлового будинку, що належить ОСОБА_19 і знаходиться в АДРЕСА_5 . Він погодився на крадіжку, так як із ОСОБА_3 неодноразово проходив біля вказаного будинку і бачив, що у ньому ніхто не проживає та що двері не закриті на замок. Зайшовши через незамкнені двері у будинок ОСОБА_19 , біля дверей вони побачили холодильник «Свияга», який викрали і перенесли до нього додому, тобто у квартиру АДРЕСА_3 . Вдома виявилося, що холодильник не працює, але він його не ремонтував, а добровільно видав працівникам поліції, коли стало відомо про крадіжку.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду показав, що на початку грудня 2017 року, точної дати не пам`ятає, вдень він разом із ОСОБА_3 проходив по АДРЕСА_7 , повз домоволодіння ОСОБА_20 , в ході чого ОСОБА_3 звернув його увагу на великий металевий чан, який знаходився поруч із будинком ОСОБА_20 , і запропонував викрасти. Він і сам неодноразово бачив цей чан та погодився на крадіжку. Ввечері того самого дня він та ОСОБА_3 прийшли до домогосподарства ОСОБА_20 , перелізли через паркан та потрапили на присадибну земельну ділянку, викрали чан, перекотивши його до паркану, після чого перекинули на дорогу і покотили та заховали неподалік від свого будинку, так як мали намір в подальшому через деякий час розбити чан на куски і здати на металолом. Чан знаходився у схованці, поки він його не видав працівникам поліції.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду показав, що 08.12.2017 року у вечірній час він спільно із ОСОБА_3 знову вирішили вчинити крадіжку із житлового будинку ОСОБА_18 , що знаходиться в АДРЕСА_6 , так як вже знали, що двері в ньому добре не прикриті. Вони вважали, що в будинку ще можуть бути горіхи або якісь цінні речі. Через отвір між одвірком і стіною вони проникли в будинок, в якому виявили морозильну камеру, монітор для комп`ютера та клавіатуру і вирішили вказані речі викрасти та продати, а кошти поділити. Відкривши двері, він та ОСОБА_3 викрали морозильну камеру «Зануссі», монітор і клавіатуру. Морозильну камеру вони заховали в сарай до ОСОБА_3 , а монітор і клавіатуру він забрав додому. ОСОБА_3 домовився про продаж морозилки ОСОБА_22 за 2000 грн., а також домовився за транспорт, на якому перевезли камеру до ОСОБА_22 . За продаж камери ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_22 2000 грн., з яких 800 грн. дав йому, розрахувався із водієм, а решту залишив собі. Монітор для комп`ютера та клавіатуру він пізніше добровільно видав працівникам поліції.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду показав, що вночі з 13.12.2017 року на 14.12.2017 року він та ОСОБА_3 були в стані алкогольного сп`яніння, так як святкували свято «Андрія», ходили по м. Шаргород, ще вирішили випити пива. Проходячи в напрямку Шаргородської ЦРЛ, купили та випили пива і повернули на вулицю в напрямку до Шаргородського ринку. Біля ринку вони побачили автомобіль жовтого кольору, який був не закритий. Вони підійшли до автомобіля, щоб подивитися, що в ньому є, але хтось надійшов, тому вони пішли далі. Проходячи повз готель «Гостинний двір», вони побачили на подвір`ї перед готелем автомобіль ВАЗ. Щось викрадати із вказаного автомобіля він та ОСОБА_3 наперед не домовлялися, але коли о 04 годині 50 хвилин 14.12.2017 року вони зайшли на територію подвір`я біля готелю, то підійшли до автомобіля та побачили, що автомобіль відкритий, при цьому він відкрив двері автомобіля і обдивився салон, а ОСОБА_3 відкрив капот. Після цього ОСОБА_3 зняв акумулятор у автомобілі, який вони викрали і віднесли через дорогу, де поставили на лавочку. Їх увагу знову привернув інший автомобіль, жовтого кольору, від якого вони відійшли, коли в їх напрямку наближалася людина.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду показав, що 04.12.2017 року приблизно о 05 годині 10 хвилин він та ОСОБА_3 підійшли до автомобіля ВАЗ жовтого кольору, що знаходився на вулиці біля Шаргородського ринку, при цьому виявили, що в замку запалювання наявний ключ. Після цього ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля, а він сів на пасажирське сидіння спереду, так як не вміє керувати автомобілем. ОСОБА_3 завів двигун і вони, викравши автомобіль, поїхали в напрямку м. Жмеринка, при цьому вони не розмовляли, все зробили мовчки, а також знаходилися в стані алкогольного сп`яніння та перебували у збудженому стані від того, що угнали автомобіль, тому відразу і не помітили, що в салоні автомобіля знаходяться пакети із різним одягом та взуттям. Вже по дорозі до м. Жмеринка він побачив документи на автомобіль і товари. Документи поставив у кишеню своєї куртки і забув про них, а потім видав працівникам поліції. По дорозі до м. Жмеринка автомобіль занесло із дороги в кювет, так як було слизько, тому вони зупинили машину, яка їхала попутно, щоб допомогли витрутити викрадений ними автомобіль на дорогу. Коли автомобіль витрутили на дорогу, вони поїхали далі в м. Жмеринку. Перед залізничним переїздом у м. Жмеринка ОСОБА_3 повернув у вулицю, ще деякий час проїхав і зупинився. Автомобіль вони вирішили залишити у тому місці, де зупинилися. ОСОБА_3 забрав ключі від автомобіля. З багажного відділення автомобіля вони взяли пакет з речами шапками, носками, колготами, кофтами і вирішили піти до базару. По дорозі вони продавали спільно із ОСОБА_3 товари, які викрали з автомобіля, ходили від будинку до будинку приблизно 30-40 хвилин і продали приблизно на 300 грн. В м. Жмеринка його та ОСОБА_3 зупинили працівники поліції і затримали.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду показав, що вину у вчиненні злочинів визнає частково, так як не мав наміру викрадати всі речі із автомобіля, яким заволодів спільно із ОСОБА_3 , а лише ті речі, які він викрав і які продав, а іншу частину видав працівникам поліції, коли був затриманий.

До того ж, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду показав, що не обмовляє ні ОСОБА_3 , ні себе, так як він щиро покаявся у вчиненому, вирішив активно сприяти у розкритті злочинів, що робить свідомо та добровільно та без будь-якого примусу, а також добровільно видав працівникам поліції викрадені речі. Він та ОСОБА_3 завжди перебували у дружніх відносинах, так як є родичами і кумами, у неприязних відносинах із ОСОБА_3 він не перебуває. Також, він має намір відшкодувати заподіяні потерпілим збитки, частину речей він добровільно видав, а частину вилучили поліцейські і повернули потерпілим. Він має намір також відшкодувати потерпілому ОСОБА_9 кошти, які останній витратив на ремонт автомобіля, що був викрадений ним та ОСОБА_3 та який випадково скотився у кювет по дорозі до м. Жмеринка і був пошкоджений тільки зовні, так як інших несправностей не мав. Він виявляє жаль з приводу вчинених злочинів, запевняє суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме злочинів, просить його суворо не карати, не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 частково визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах, які передбачені ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і викладені в обвинувальному акті від 14.02.2018 року.

Суду обвинувачений ОСОБА_3 показав, що восени 2017 року, точних дати та часу не пам`ятає, ввечері йшов із ОСОБА_4 з сараю. Проходячи біля сараю ОСОБА_17 , хтось із них ломиком чи металевою трубкою зірвав замок і вони проникли в сарай. В приміщенні сараю вони знайшли пральний порошок та мінеральну воду, які ОСОБА_4 забрав і заніс до себе додому. Хто був ініціатором вчинення крадіжки, він не пам`ятає, як і не пам`ятає, хто з них зірвав замок на дверях сараю ОСОБА_17 . Крім того, ОСОБА_4 йому не відсипав прального порошку.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що восени 2017 року, точної дати він не пам`ятає, спільно із ОСОБА_4 проник в будинок ОСОБА_18 , що знаходиться в м. Шаргород. Одвірок на вхідних дверях в будинок не прилягав до стіни і вони відсунули двері з одвірком від стіни та через утворений отвір проникли всередину, де побачили у ящиках багато горіхів у шкарлупі. Після цього вони вирішили викрасти горіхів, почистити їх від шкарлупи і продати. Хто перший з них запропонував вчинити крадіжку, він не пам`ятає. З будинку ОСОБА_18 вони викрали горіхи з ящиками, скільки саме ящиків, не пам`ятає. Викрадені горіхи вони занесли до нього, почистили від шкарлупи і продали більше як за 1000 грн. батькам ОСОБА_23 , які скуповують горіхи. Грошима він та ОСОБА_4 поділилися порівну.

До того ж, обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що в кінці листопада 2017 року у вечірній час він розпивав спиртні напої із ОСОБА_4 в квартирі останнього в АДРЕСА_5 . Сім`ї ОСОБА_4 в той вечір хтось із рідних передав м`ясо, але у останнього не було холодильника, щоб поставити м`ясо. Не пам`ятає, чи він, чи ОСОБА_4 першим висловився про те, щоб піти у будинок ОСОБА_19 і взяти там холодильник. Домовившись, він та ОСОБА_4 пішли до будинку ОСОБА_19 , в якому ніхто не проживає, через двері, які не були зачинені на замок, пройшли в середину будинку, де біля дверей виявили холодильник «Свияга», який взяли і перенесли в квартиру ОСОБА_4 , де залишили. Як виявилося потім, холодильник не працював, але йому відомо, що ОСОБА_4 його не ремонтував, а як використав не відомо.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду показав, що у грудні 2017 року, точної дати він не пам`ятає, ввечері, проходив з ОСОБА_4 біля домоволодіння ОСОБА_20 . За будинком на земельній ділянці вони побачили великий чан, який вирішили викрасти. Хто із них запропонував викрасти чан, він не пам`ятає. Він та ОСОБА_4 перелізли через паркан, підійшли до чана, викрали його, донесли до паркану і перекинули на вулицю, а потім занесли і залишили неподалік від будинку ОСОБА_4 . Через деякий час вони мали намір розбити чан і куски здати на металобрухт.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що приблизно у грудні 2017 року, точно він не пам`ятає, коли проходив разом із ОСОБА_4 ввечері біля нежилого будинку ОСОБА_18 , що знаходиться в м. Шаргород, хтось із них, не пам`ятає, хто саме, запропонував знову проникнути у цей будинок, подивитися, що там є ще, крім горіхів. Так само, як і першого разу, вони відсунули одвірок із дверима від стіни, які не прилягали до стіни, та проникли в будинок. Роздивившись, вони побачили морозильну камеру, на якій були складені якісь речі. Хтось із них, не пам`ятає, хто саме, запропонував викрасти морозильну камеру і продати, а гроші поділити. Морозильну камеру вони викрали та занесли в його сарай, де заховали. Монітора і клавіатури він не бачив. Можливо, ОСОБА_4 викрав сам і забрав собі, але йому нічого про це не відомо. Морозилку він та ОСОБА_4 продали ОСОБА_22 . Про продаж із ОСОБА_22 домовлявся він. Він та ОСОБА_4 автобусом завезли морозилку до ОСОБА_22 додому, занесли в дім. ОСОБА_22 розрахувався з ним, при цьому дав 2000 або 3000 грн., точно не пам`ятає. Грошима він поділився із ОСОБА_4 .

До того ж, обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що вночі 14.12.2017 року разом із ОСОБА_4 зайшли на подвір`я готелю «Гостинний двір», що знаходиться в м. Шаргород. На подвір`ї знаходився автомобіль, можливо «ВАЗ-2104», точно не пам`ятає. Вони вирішили викрасти акумулятор із автомобіля, щоб потім продати. Він відкрив капот, вийняв акумулятор. Після цього вони вийшли з території готелю, пройшли по вулиці і залишили акумулятор на лавці. Потім він пішов додому.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що не викрадав вранці 14.12.2017 року транспортний засіб ОСОБА_9 .

Так, ввечері з 13.12.2017 року на 14.12.2017 року він та ОСОБА_4 вживали спиртні напої, потім ходили по м. Шаргород, пили пиво. Приблизно о 04 годині 14.12.2017 року вони прийшли додому до ОСОБА_4 , дружина якого ОСОБА_13 розпочала сварку, тому вони знову пішли в м. Шаргород, купили пива, яке випили. Після цього він та ОСОБА_4 викрали акумулятор з автомобіля у готелі «Гостинний двір» і розійшлися. Пізніше йому зателефонував ОСОБА_4 , попросив терміново приїхати до нього, пояснив, що заходиться в с. Станіславчику, їхав в напрямку м. Жмеринка, але на автомобілі заїхав у кювет і треба допомогти витягти його. Він не зрозумів, на чийому автомобілі був ОСОБА_4 , але поїхав, щоб допомогти останньому. До виїзду з м. Шаргород він доїхав на маршрутному автобусі, а далі стояв на зупинці і чекав транспорт, після чого зупинив попутний автомобіль, який саме не пам`ятає. Коли він їхав в напрямку м. Жмеринка, то водій йому вказав на автомобіль у кюветі. Він побачив ОСОБА_4 , а також побачив, що від ОСОБА_4 відійшов якийсь чоловік. Він вийшов. Потім він зупинив вантажний автомобіль, чи то був «ГАЗ» чи «ЗІЛ», не пам`ятає, водій якого допоміг витягнути з кювету автомобіль, на якому їхав ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 повідомив йому, що взяв цей автомобіль «ВАЗ» самовільно, щоб покататися, попросив завезти автомобіль у м. Жмеринку і десь там залишити. Він обдивився автомобіль і не виявив ніяких пошкоджень, після чого сів за кермо автомобіля, так як ОСОБА_4 був у стані сильного алкогольного сп`яніння, і поїхав у напрямку м. Жмеринка. Не доїхавши до залізничного переїзду у м. Жмеринка, ОСОБА_4 сказав повернути у вулицю, що він і зробив. Після цього вони вийшли з машини і побачили в салоні та в багажному відділі речі, які були спаковані у прозорі пакети. ОСОБА_4 у пакет взяв якісь речі: шапки, рукавиці. Чи закривав автомобіль не пам`ятає. Після цього він та ОСОБА_4 пішли в м. Жмеринка, дійшли до магазину, купили слабоалкогольні напої, випили їх. Де після цього подівся ОСОБА_4 , він не побачив, якось раптово зник, а потім раптово з`явився. Відразу після цього їх затримали поліцейські. Винуватим себе визнає тільки в тому, що керував викраденим ОСОБА_4 автомобілем із с. Станіславчик до м. Жмеринка, не повідомивши про це в поліцію, а також тільки у викраденні тих речей, які в його присутності у пакет склав ОСОБА_4 .

Крім часткового признання вини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , їх винуватість у вчиненні злочинів підтверджується наступними доказами:

- по факту крадіжки чужого майна із господарського приміщення, що належить ОСОБА_17 :

- відомостями з витягу із кримінального провадження, з яких вбачається, що 02.01.2018 до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_4 про те, що він в жовтні 2017 року спільно із ОСОБА_3 проник до господарського приміщення, розташованого в м. Шаргород на вул. Л. Українки, яке належить ОСОБА_17 , звідки вони викрали упаковку прального порошку «Персіл» вагою 5 кг. та продукти харчування (а.с.31 т.2);

- заявою ОСОБА_4 від 02.01.2018 року на ім`я начальника Шаргородського ВП, в якій останній добровільно зізнається в тому, що в жовтні 2017 року у вечірній час спільно із ОСОБА_3 вчинив крадіжку прального порошку «Персіл» та продуктів: макаронів, крупи, із підсобного приміщення, що належить ОСОБА_17 та знаходиться в м. Шаргород, неподалік від його місця проживання (а.с.32 т.2);

- заявою ОСОБА_17 від 09.01.2018 року, яка дозволила проведення огляду належного їй господарського приміщення по АДРЕСА_9 (а.с.33 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 09.01.2018 року з фототаблицями, з яких вбачається, що місцем огляду є частина із господарських споруд, розміщених на АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_17 , закривається на навісний замок, одноповерхова, вхід до якої здійснюється через двері, що на момент огляду відкриті. При вході в приміщення знаходиться полиця, на якій складено продукти харчування, пластикові відра, господарські речі. З цієї полиці, зі слів ОСОБА_17 , викрадено упаковку прального порошку «Персіл» для автоматичного прання вагою 5 кг., три пляшки мінеральної води «Артезіанська» місткістю по 1,5 л. кожна, пластикове відро на 10 л. (а.с.34-36 т.2);

- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №106-108/18-21 від 15.01.2017 року, з якого вбачається, що ринкова вартість прального порошку для автоматичного прання «PERSIL COLD ZEYME» вагою 5 кг. становить 218 грн., однієї пляшки мінеральної води «Артезіанська» ємкістю по 1,5 л. становить 10,80 грн. кожна (а.с.38-39 т.2);
- роз`ясненнями вказаного висновку експертом Вінницького відділення КНДІСЕ ОСОБА_24 в судовому засіданні 11.12.2018 року, яка пояснила, що в даті висновку експерта №106-108/18-21 допущена технічна помилка, і замість дати 15.01.2018 року вказана дата 15.01.2017 року, тоді як в описовій частині висновку та у супровідному листі вказана вірна дата;
- заявою ОСОБА_17 від 23.01.2018 року про надання дозволу для проведення слідчого експерименту у належному їй господарському приміщенні по АДРЕСА_9 (а.с.41 т.2);
- відомостями, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 23.01.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_4 по факту крадіжки упаковки прального порошку «Персіл» та трьох пляшок мінеральної води «Артезіанська» з господарського приміщення, що належить ОСОБА_17 . При цьому, вбачається, що ОСОБА_4 добровільно приймав участь у слідчому експерименті та під час слідчого експерименту вказав, що крадіжку вчинив за попередньою змовою із ОСОБА_3 , показав свої дії, спрямовані на проникнення у приміщення, спосіб проникнення у господарське приміщення, звідки викрадено пральний порошок та три пляшки води. Також, ОСОБА_4 вказав, що поділив пральний порошок і частину віддав ОСОБА_3 а частину переніс до себе додому. Також, ОСОБА_4 не мав доповнень та зауважень до протоколу слідчого експерименту (а.с.42 т.2);

- відомостями, що містяться на електронному носієві диску CD-R, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який суд та учасники судового провадження переглядали безпосередньо (а.с.43 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.01.2018 року від ОСОБА_17 , відповідно до яких остання повідомила про вчинення в жовтні 2017 року крадіжки прального порошку та продуктів харчування з належного їй підсобного приміщення по АДРЕСА_9 (а.с.44 т.2);

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що є дружиною ОСОБА_4 . Її чоловік ОСОБА_4 приносив у кінці 2017 року до додому непошкоджену упаковку прального порошку та мінеральну воду, які, як їй стало згодом відомо, викрав у сусідки ОСОБА_17 , проте, коли він приніс пральний порошок і мінеральну воду, то був один, ОСОБА_3 вона не бачила, про причетність останнього до вчинення злочину їй нічого не відомо. Дізнавшись про крадіжку порошку, вона його викинула і ним не користувалася;

- визнавальними показаннями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які наведені вище.
- по факту крадіжки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 горіхів із житлового будинку ОСОБА_18 , в якому ніхто не проживає:
- відомостями з витягу із кримінального провадження, з яких вбачається, що 02.01.2018 до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_4 про те, що він в листопаді 2017 року спільно із ОСОБА_3 проник до будинку ОСОБА_18 , в якому ніхто не проживає і який знаходиться в АДРЕСА_6 , звідки вони викрали горіхи у шкарлупі (а.с.46 т.2);

- заявою ОСОБА_4 від 02.01.2018 року на ім`я начальника Шаргородського ВП, в якій останній добровільно зізнається в тому, що в листопаді 2017 року приблизно о 23 годині він та ОСОБА_3 вчинили крадіжку горіхів, які знаходилися у п`яти ящиках, разом із ящиками із житлового будинку ОСОБА_18 , в якому ніхто не проживав (а.с.47 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.01.2018 року від ОСОБА_18 , відповідно до яких останній повідомив про вчинення в період з 11.11.2017 року по 23.11.2017 року з належного йому житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_6 п`яти ящиків із горіхами вагою приблизно 50 кг. (а.с.48 т.2);
- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №104/105/18-21 від 16.01.2017 року, з якого вбачається, що ринкова вартість 1 кг. волоського горіха у шкарлупі станом на листопад 2017 року складала 28,25 грн.; ринкова вартість 1 пластикового ящика розміром 40 см. х 25 см. станом на листопад 2017 року складала 5,50 грн. (а.с.50-51 т.2);
- роз`ясненнями вказаного висновку експертом Вінницького відділення КНДІСЕ ОСОБА_24 в судовому засіданні 11.12.2018 року, яка пояснила, що в даті висновку експерта №104/105/18-21 допущена технічна помилка, і замість дати 16.01.2018 року вказана дата 16.01.2017 року, тоді як в описовій частині висновку та у супровідному листі вказана вірна дата. Назва горіха «волоський» в перекладі на українську мову із російської мови назви горіха «греческий»;
- відомостями, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 07.02.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 з фототаблицями, відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_4 по факту крадіжки горіхів із житлового будинку ОСОБА_18 . При цьому, вбачається, що ОСОБА_4 добровільно приймав участь у слідчому експерименті та під час слідчого експерименту вказав, що крадіжку вчинив за попередньою змовою із ОСОБА_3 , показав свої дії, спрямовані на проникнення у житловий будинок, спосіб проникнення у будинок, звідки викрадено горіхи. Також, ОСОБА_4 не мав доповнень та зауважень до протоколу слідчого експерименту (а.с.53-55 т.2);

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який суду показав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знає, але особисто з ними не спілкувався ніколи. В кінці 2017 року, точної дати він не пам`ятає, бачив, як по АДРЕСА_7 проходили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , несли щось у пакеті. Він знаходився на подвір`ї біля будинку своїх батьків, по АДРЕСА_10 . ОСОБА_3 залишився на вулиці, а до нього підійшов і звернувся ОСОБА_4 , який запропонував купити полущені горіхи. Він погодився і купив 8 кг. горіхів по 100 грн. за 1 кг., тобто заплатив 800 грн. Гроші він передав ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 стояв трішки подалі від будинку. Як він зрозумів, то горіхи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 продавали спільно, так як несли горіхи спільно, про щось між собою домовлялися;

- визнавальними показаннями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які наведені вище.
- по факту крадіжки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 холодильника марки «Свияга» із житлового будинку ОСОБА_19 :
- відомостями з витягу із кримінального провадження, з яких вбачається, що 02.01.2018 до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_4 про те, що він в листопаді 2017 року спільно із ОСОБА_3 проникли до будинку ОСОБА_19 , в якому ніхто не проживає і який знаходиться в АДРЕСА_11 , звідки вчинили крадіжку холодильника марки «Свияга» (а.с.56 т.2);

- заявою ОСОБА_4 від 02.01.2018 року на ім`я начальника Шаргородського ВП, в якій останній добровільно зізнається в тому, що в листопаді 2017 року у вечірній час разом із ОСОБА_3 проник до будинку ОСОБА_19 , що знаходиться в м. Шаргород, неподалік від його місця проживання, звідки вони викрали холодильник марки «Свияга» (а.с.57 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.01.2018 року від ОСОБА_19 , відповідно до яких останній повідомив про вчинення в період з 20.11.2017 року по 05.12.2017 року з належного йому житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_12 холодильника марки «Свияга» (а.с.58 т.2);

- заявою ОСОБА_19 від 09.01.2018 року, який дозволив проведення огляду місця події в його домоволодінні на АДРЕСА_12 (а.с.59 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 09.01.2018 року з фототаблицями, з яких вбачається, що місцем події є житловий будинок, розміщений на АДРЕСА_12 , в якому ніхто не проживає і який належить ОСОБА_19 , вхід у будинок закривається вхідними одностулковими дверима, будівля будинку одноповерхова. При вході в приміщення знаходиться кімната, в якій перевернуто стіл. З цієї кімнати, зі слів ОСОБА_19 , викрадено холодильник (а.с.60-63 т.2);

- заявою ОСОБА_4 від 02.01.2018 року про добровільну видачу працівникам поліції холодильника марки «Свияга», з якої вбачається, що останній добровільно видав вказаний холодильник, який, як пояснив, викрав разом із ОСОБА_3 (а.с.64 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду речі від 02.01.2018 року з фототаблицями, з яких вбачається, що предметом огляду є холодильник марки «Свияга», з електродвигуном, який при ввімкненні працює, але холодильник не охолоджується (а.с.65-69 т.2);

- постановою від 02.01.2018 року про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу холодильника марки «Свияга», який був добровільно виданий ОСОБА_4 , оглянутий та переданий на відповідальне зберігання до вирішення справи в суді потерпілому ОСОБА_19 (а.с.70 т.2);

- розпискою ОСОБА_19 від 02.01.2018 року про отримання від працівників поліції на відповідальне зберігання холодильника марки «Свияга», який було викрадено із належного йому житлового будинку по АДРЕСА_12 , в якому він не проживає (а.с.71 т.2);
- висновком експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи №109/18-21 від 15.01.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість бувшого у використанні електричного побутового холодильника марки «Свияга 3С», у справному стані, станом на листопад 2017 року складала 397,50 грн. (а.с.73-74 т.2);
- заявою ОСОБА_19 від 23.01.2018 року про дозвіл на проведення слідчого експерименту у належному йому домоволодінні (а.с.76 т.2);
- відомостями, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 23.01.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_4 по факту крадіжки холодильника із житлового будинку ОСОБА_19 . При цьому, вбачається, що ОСОБА_4 добровільно приймав участь у слідчому експерименті та під час слідчого експерименту вказав, що крадіжку вчинив за попередньою змовою із ОСОБА_3 , показав свої дії, спрямовані на проникнення у житловий будинок, спосіб проникнення у будинок, звідки викрадено холодильник. Також, ОСОБА_4 не мав доповнень та зауважень до протоколу слідчого експерименту (а.с.77 т.2);

- безпосереднім переглядом судом та учасниками судового провадження відеозапису слідчого експерименту, що міститься на електронному носієві диску CD-R (а.с.78 т.2), з якого вбачається, що ОСОБА_4 показав місце вчинення крадіжки, свої дії та дії ОСОБА_3 , спрямовані на вчинення крадіжки, місце, де знаходився холодильник;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що в листопаді 2017 року вночі її чоловік ОСОБА_4 приніс додому холодильник марки «Свияга», хто йому допомагав, на тепер не пам`ятає. Холодильник був несправний. Через певний час холодильник забрали працівники поліції;
- визнавальними показаннями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які наведені вище.
- по факту крадіжки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 чана із домоволодіння ОСОБА_20 :

- відомостями з витягу із кримінального провадження, з яких вбачається, що 02.01.2018 до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_4 про те, що він та ОСОБА_3 на початку грудня 2017 року із території домоволодіння ОСОБА_20 , що розташоване в АДРЕСА_7 , вчинили крадіжку чана із нержавіючого металу місткістю 500 літрів (а.с.79 т.2);

- заявою ОСОБА_4 від 02.01.2018 року на ім`я начальника Шаргородського ВП, в якій останній добровільно зізнається в тому, що спільно із ОСОБА_3 на початку жовтня 2017 року вчинили крадіжку котла місткістю 500 літрів з території домоволодіння, що знаходиться на АДРЕСА_7 , якого залишили неподалік від свого місця проживання (а.с.80 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.01.2018 року від ОСОБА_20 , відповідно до яких останній повідомив про вчинення приблизно 10 грудня 2017 року крадіжки ємкості з кольорового металу на 0,5 м. куб. з його домоволодіння по АДРЕСА_7 (а.с.81 т.2);

- заявою ОСОБА_4 від 02.01.2018 року про те, що він добровільно видає працівникам поліції котел, місткістю 500 літрів, який він викрав разом із ОСОБА_3 із присадибної земельної ділянки ОСОБА_20 (а.с.82 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду від 02.01.2018 року з фототаблицями, з яких вбачається, що оглядається річ котел із нержавіючого металу, місткістю 500 л., вагою 60 кг., що був у використанні, який добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_4 , пояснивши, що викрав його спільно із ОСОБА_3 у ОСОБА_20 (а.с.83-86 т.2);

- постановою від 02.01.2018 року про визнання котла речовим доказом, приєднання до матеріалів кримінального провадження та передання на зберігання власнику ОСОБА_20 (а.с.87 т.2);

- розпискою ОСОБА_20 від 02.01.2018 року про отримання на відповідальне зберігання котла місткістю 500 літрів (а.с.88 т.2);

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №110/18-21 від 15.01.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість бувшого у попередньому використанні чану з нержавіючої сталі ємкістю 500 літрів товщиною листа 0,5 мм. у справному стані, станом на грудень 2017 року, складає 1983 грн. (а.с.90-91 т.2);

- заявою ОСОБА_20 від 03.01.2018 року, який дозволив проведення огляду належного йому домоволодіння по АДРЕСА_7 (а.с.93 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 03.01.2018 року з фототаблицями, з яких вбачається, що місцем огляду є домоволодіння ОСОБА_20 , розміщене на АДРЕСА_7 , при вході в яке знаходиться приміщення магазину, далі знаходиться житловий будинок, за яким розміщена земельна ділянка, на якій наявні металеві труби та насадження винограду, біля яких, зі слів ОСОБА_20 , знаходився котел (а.с.94-96 т.2);

- заявою ОСОБА_20 від 23.01.2018 року про надання дозволу для проведення слідчого експерименту у належному йому домоволодінні по АДРЕСА_7 (а.с.97 т.2);
- відомостями, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 23.01.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_4 по факту крадіжки котла з присадибної земельної ділянки домоволодіння ОСОБА_20 . При цьому, вбачається, що ОСОБА_4 добровільно приймав участь у слідчому експерименті та під час слідчого експерименту показав свої дії, вказав на місце, де знаходився чан, що він спільно із ОСОБА_3 перелізли через паркан на земельну ділянку біля будинку ОСОБА_20 , знайшли чан, скинули з нього плиту, якою чан був накритий, перевернули чан дном догори, понесли до паркану, перекинули, донесли до чагарників сусіднього нежилого домогосподарства, перекинули через чагарники та залишили там. Також, ОСОБА_4 не мав доповнень та зауважень до протоколу слідчого експерименту (а.с.98 т.2);

- відомостями, що містяться на електронному носієві диску CD-R, безпосередньо переглянутому судом та учасниками судового провадження, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.99 т.2);

- визнавальними показаннями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які наведені вище.
- по факту крадіжки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 морозильної камери та запчастин від комп`ютера із житлового будинку ОСОБА_18 , у якому ніхто не проживає:

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який суду показав, що до нього звернувся ОСОБА_3 , який запропонував купити у нього морозильну камеру, зіславшись на потребу в коштах, так як має намір їхати в Польщу на роботу, але не має грошей. Коли саме звернувся до нього ОСОБА_3 , він не пам`ятає. До того ж, ОСОБА_3 запевнив його, що камера належить йому, що він придбав її на гроші, які були подаровані при одруженні. Він знав ОСОБА_3 , але не близько, тому не знав, що останній не одружений, що морозильна камера ОСОБА_3 не належить, тому погодився придбати камеру. На наступний день після домовленості із ОСОБА_3 останній на автобусі марки «Фольксваген» привіз до нього додому в АДРЕСА_13 , морозильну камеру марки «Зануссі». Водій автобуса завжди знаходився в кабіні і не виходив. Вивантажити морозильну камеру ОСОБА_3 допомагав ОСОБА_4 , вдвох вони занесли морозилку до будинку. Після цього ОСОБА_4 вийшов з будинку, а він передав ОСОБА_3 2000 грн., як домовлявся напередодні. ОСОБА_4 не приймав участі ні в перемовинах про купівлю морозилки, ні не був присутнім під час передачі грошей ОСОБА_3 . Пізніше вказану морозильну камеру він видав працівникам поліції, які прийшли спільно із ОСОБА_18 та ОСОБА_25 , сином останнього, і упізнали морозилку;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що у її сім`ї ніколи не було морозильної камери «Зануссі», проте, був холодильник такої ж марки, який належав матері її чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_12 , яка восени 2017 року домовилася із ОСОБА_22 і продала останньому вказаний холодильник, так як потрібні були грошові кошти. ОСОБА_3 участі в продажу холодильника восени 2017 року не приймав. ОСОБА_22 особисто приїхав до них додому, де передав кошти ОСОБА_12 і забрав холодильник;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду показала, що у її сім`ї був холодильник марки «Зануссі», який вона продала восени 2017 року ОСОБА_22 , так як мала потребу в грошах. Про продаж холодильника вона домовлялася особисто із ОСОБА_22 . ОСОБА_3 не приймав участі в перемовинах з ОСОБА_22 . При цьому, вона не відвозила холодильник додому до ОСОБА_22 , оскільки останній сам приїхав до неї додому, заплатив кошти і забрав холодильник. Морозильної камери «Зануссі» в її сім`ї не було;

- відомостями з витягу із кримінального провадження, з яких вбачається, що 14.12.2017 до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_18 від 13.12.2017 року про те, що у період часу з 06.12.2017 року по 08.12.2017 року невідома особа проникла до належного йому житлового будинку по АДРЕСА_6 , звідки скоїла крадіжку комп`ютерного монітора та морозильної камери «Зануссі» ( а.с.111 т.2);

- рапортом чергового ЧЧ Шаргородського ВП про надходження повідомлення від ОСОБА_18 про вчинення крадіжки комп`ютера та морозильної камери з належного йому будинку по АДРЕСА_6 , яке зареєстроване в Журналі ЄО 13.12.2017 року за №2781 (а.с.112 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 13.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що місцем огляду є домоволодіння ОСОБА_18 , розміщене на АДРЕСА_6 . На подвір`ї знаходиться одноповерхова будівля житлового будинку, в якому ніхто не проживає, вхід у який здійснюється через одностулкові двері, які закриті на навісний замок, розхитані. В кімнатах будинку складені речі, одяг, господарські речі, старі меблі (а.с.113-116 т.2);

- заявою ОСОБА_4 від 18.12.2017 року на ім`я слідчого СВ Шаргородського ВП, в якій останній зазначає, що добровільно видає працівникам поліції комп`ютерні монітор та клавіатуру, які спільно із ОСОБА_3 викрав у грудні 2017 року з будинку ОСОБА_18 (а.с.117 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду речі від 18.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що предметом огляду є монітор марки «Самтрон» та комп`ютерна клавіатура «Мітсумі» (а.с.118-121 т.2);

- заявою ОСОБА_22 від 18.12.2017 року про добровільну видачу працівникам поліції морозильної камери, яку він придбав у ОСОБА_3 за 2000 грн. 08.12.2017 року (а.с.122 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду речі від 18.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що оглядається річ морозильна камера «Зануссі», яку добровільно видав ОСОБА_22 , повідомивши, що придбав її за 2000 грн. у ОСОБА_3 (а.с.123-128 т.2);

- постановою від 02.01.2018 року про визнання монітора від комп`ютера марки «Самтрон 56Е», клавіатури «Мітсумі», морозильної камери «Зануссі» речовими доказами, приєднання до матеріалів кримінального провадження та передання на зберігання власнику ОСОБА_18 (а.с.129 т.2);

- розпискою ОСОБА_18 про отримання монітора від комп`ютера марки «Самтрон 56Е», клавіатури «Мітсумі», морозильної камери «Зануссі» на відповідальне зберігання до вирішення справи в суді (а.с.95 т.3);

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №7445-7446/17-21 від 04.01.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість монітора марки «Samsung» моделі «Samtron» станом на 06.12.2017 року, складає 300 грн. при умові робочого стану та виконанні всіх функцій, що відповідні даній моделі. Ринкова вартість клавіатури марки «Mitsumi» моделі «КFКЕА4SА» станом на 06.12.2017 року складала 115 грн. при умові робочого стану та виконанні всіх функцій, що відповідні даній моделі (а.с.131-133 т.2);

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №7444/17-21 від 04.01.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість морозильної камери марки «Zanussi» моделі «ZFP 18200 WА» з урахуванням зносу, станом на 06.12.2017 року, складає 8717,43 грн. при умові робочого стану та повної комплектації (а.с.136-138 т.2);

- заявою ОСОБА_18 від 23.01.2018 року, який дозволив проведення слідчої дії у належному йому домоволодінні по АДРЕСА_6 (а.с.140 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 23.01.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_4 по факту крадіжки морозильної камери та комп`ютерного монітора і клавіатури з житлового будинку ОСОБА_18 . При цьому, вбачається, що ОСОБА_4 добровільно приймав участь у слідчому експерименті та під час слідчого експерименту показав свої дії, спосіб проникнення в житловий будинок ОСОБА_18 , в якому ніхто не проживав, вказав на місце, де знаходилася морозильна камера, що він спільно із ОСОБА_3 виніс її, монітор та клавіатуру, морозилку переніс до сараю ОСОБА_3 , де залишив, а монітор і клавіатуру залишив неподалік від місця злочину, а потім пішов і забрав до себе в квартиру. Також, ОСОБА_4 під час слідчого експерименту повідомив, що із сараю ОСОБА_3 морозилку перевезли спільно із ОСОБА_3 до ОСОБА_22 , з яким ОСОБА_3 домовився про продаж за 2000 грн. ОСОБА_4 не мав доповнень та зауважень до протоколу слідчого експерименту (а.с.141-142 т.2);

- відомостями, що містяться на електронному носієві диску CD-R, безпосередньо переглянутому судом та учасниками судового провадження, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.143 т.2);

- визнавальними показаннями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , наведеними вище.
- по факту крадіжки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 акумуляторної батареї з автомобіля, що належить ОСОБА_21 :

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який суду показав, що у грудні 2017 року, точної дати він не пам`ятає, вранці йшов на роботу і неподалік від свого дому, приблизно за 10 м. виявив на землі на дитячій площадці акумуляторну батарею, яку вирішив забрати, поставив до себе в машину, так як був четвер, у м. Шаргород в цей день працював ринок, було людно, і хтось міг забрати акумулятор. Вдень йому зателефонував інспектор поліції і запитав, чи він не знаходив акумулятора. Він повідомив, що знайшов акумулятор, після чого працівники поліції приїхали і вилучили його;

- відомостями з витягу із кримінального провадження, з яких вбачається, що 15.12.2017 до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_21 про те, що у період часу з 23 години 13.12.2017 року по 07 годину 14.12.2017 року невідомі особи із його автомобіля «ВАЗ 2104» з державним номером НОМЕР_3 , який знаходився біля готелю «Гостинний двір» в м. Шаргород викрали акумуляторну батарею «Веста» (а.с.144 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2017 року від ОСОБА_21 , відповідно до яких останній повідомив про вчинення у період часу з 23 години 13.12.2017 року по 07 годину 14.12.2017 року невідомими особами із його автомобіля «ВАЗ 2104» з державним номером НОМЕР_3 , який знаходився біля готелю «Гостинний двір» в м. Шаргород крадіжки акумуляторної батареї «Веста» (а.с.145 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 15.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що місцем огляду є територія подвір`я готелю «Гостинний двір», що знаходиться в м. Шаргород, на вул. Маліванчука, 33. Біля будівлі готелю знаходиться автомобіль ВАЗ 2104 з державним номером НОМЕР_1 . Навколо автомобіля на снігу наявні сліди взуття, які зафіксовані на фотокамеру. Капот автомобіля відкритий, відсутня акумуляторна батарея (а.с.146-156 т.2);

- заявою директора готелю ОСОБА_27 від 15.12.2017 року, яка видала працівникам поліції відеозапис із камер спостереження (а.с.157 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколах огляду документів від 15.12.2017 року та від 12.02.2018 року, відповідно до яких оглядається відеозапис із камери спостереження готелю «Гостинний двір», який видала ОСОБА_27 та вказала, що на відеозапису видно, як дві особи здійснили крадіжку акумуляторної батареї із автомобіля, що перебував на території готелю (а.с.158, 160 т.2);

- безпосереднім переглядом судом та учасниками судового провадження відеозапису з камери спостереження, що міститься на електронному носієві диску CD-R (а.с.159 т.2), з якого вбачається, що дві особи в ніч з 13.12.2017 року на 14.12.2017 року із автомобіля, що знаходиться на подвір`ї готелю «Гостинний двір» викрали акумулятор; ОСОБА_4 показав місце вчинення крадіжки, свої дії та дії ОСОБА_3 , спрямовані на вчинення крадіжки, місце, де знаходилася акумуляторна батарея;

- заявою ОСОБА_26 від 15.12.2017 року на ім`я слідчого СВ Шаргородського ВП, в якій останній зазначає, що добровільно видає працівникам поліції знайдену ним на дитячій площадці біля його будинку акумуляторну батарею «Веста» (а.с.161 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду речі від 15.12.2017 року з фототаблицею, з яких вбачається, що предметом огляду є акумуляторна батарея « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с.162-163 т.2);

- постановою від 15.12.2017 року про визнання акумулятора марки «Веста» речовим доказом, приєднання до матеріалів кримінального провадження та передання на зберігання власнику ОСОБА_21 (а.с.164 т.2);

- розпискою ОСОБА_21 про отримання акумулятора марки «Веста» на відповідальне зберігання до вирішення справи в суді від 17.12.2017 року (а.с.165 т.2);

- висновком експерта №40 від 06.02.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість автомобільного акумулятора марки «WESTA Premium 74Ah 720A» станом на момент проведення експертизи становить 1820 грн. (а.с.167-171 т.2);

- заявами ОСОБА_3 від 18.12.2017 року та ОСОБА_4 від 19.12.2017 року про добровільну видачу взуття, в яке вони були вдягнуті вночі з 13.12.2017 року на 14.12.2017 року (а.с.173, 177 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколах огляду взуття ОСОБА_3 від 18.12.2017 року та ОСОБА_4 від 19.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що предметом огляду є взуття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке ними добровільно видано, оглянуто поліцейськими, сфотографовано, поміщено в спецпакети та опечатано (а.с.174-175, 178-179 т.2);

- постановами про визнання речовим доказом і приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 19.12.2017 року взуття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і поміщення в кімнату зберігання речових доказів Шаргородського ВП (а.с.176, 180 т.2);

- висновком експерта №124 від 05.02.2018 року, з якого вбачається, що сліди взуття на зображеннях №1, №2, що були виявлені та сфотографовані за фактом крадіжки акумуляторної батареї «Веста», з автомобіля ВАЗ 2104, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , який знаходився біля готелю «Гостинний Двір» в місті Шаргород, придатні для встановлення групової належності взуття, яке їх залишило по загальним ознакам. Слід взуття на зображенні №1, залишений групою взуття, до групи якої належить взуття, що було вилучено у ОСОБА_4 , слід взуття на зображенні №2, залишений групою взуття, до групи якої належить взуття, що було вилучено у ОСОБА_3 (а.с.182-191 т.2);

- заявою директора готелю «Гостинний двір» ОСОБА_27 від 12.02.2018 року про надання дозволу працівникам поліції провести слідчий експеримент (а.с.85 т.3);

- відомостями, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 12.02.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_4 по факту крадіжки акумуляторної батареї з автомобіля ВАЗ 2104, який перебував на території готелю «Гостинний двір» в м. Шаргород. При цьому, вбачається, що ОСОБА_4 добровільно приймав участь у слідчому експерименті та під час слідчого експерименту показав свої дії, вказав на місце, де знаходився автомобіль, що він спільно із ОСОБА_3 викрав акумулятор із автомобіля. ОСОБА_4 не мав доповнень та зауважень до протоколу слідчого експерименту (а.с.86 т.3);

- відомостями, що містяться на електронному носієві диску CD-R, безпосередньо переглянутому судом та учасниками судового провадження, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.87 т.3);

- визнавальними показаннями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , наведеними вище.
- по факту незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 :

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду показав, що на підставі довіреності у його користуванні є автомобіль марки «ВАЗ 21043», 1998 року випуску, з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 . Вказаним автомобілем він перевозить у дні, коли працює Шаргородський ринок, товари, продажем яких займається його дружина ОСОБА_8 , яка є фізичною особою-підприємцем. 14.12.2017 року вранці він автомобілем поїхав до Шаргородського ринку, де його залишив відкритим, ключі знаходилися в замку запалювання. Крім товарів, продаж яких здійснює ОСОБА_8 , в машині знаходилися документи: паспорт, техпаспорт на автомобіль, доручення, страховка, військовий квиток. Ці документи були складені в прозорий файл. На передньому пасажирському сидінні у автомобілі був складений одяг дружини: жилет, кофта, пальто. Автомобіль був справний. Він залишив автомобіль на кілька хвилин, а коли повернувся, то його вже угнали. Про крадіжку автомобіля він повідомив у поліцію. Автомобіль знайшли в м. Жмеринка, він був несправний, мав пошкодження. З автомобіля зникли документи, речі дружини, а також частина товарів, якими здійснює торгівлю ОСОБА_8 . Від працівників поліції йому стало відомо, що автомобіль угнали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не відшкодували йому заподіяних збитків. На теперішній час ним автомобіль відремонтовано. Так як обвинувачені не зверталися до нього з приводу відшкодування заподіяної ними шкоди, то просить цю шкоду з них стягнути та суворо їх покарати;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , який суду показав, що 14.12.2017 року приблизно о 05 годині ранку бачив, як по території Шаргородського ринку і на вулиці біля ринку проходили кілька разів дві особи чоловічої статі, але впізнати їх не зможе, так як він їх не розгледів, оскільки було темно і, до того ж, у чоловіків були низько на очі опущені капюшони курток. Він звернув на цих чоловіків увагу, бо вони проходили повз нього кілька разів. Потім він із своїми знайомими пив каву, і побачив, що дуже різко зрушив з місця і швидко поїхав автомобіль ОСОБА_9 , але хто був за кермом, не бачив. До нього та його знайомих підійшов ОСОБА_9 і попросив, щоб вони припинили шуткувати з ним та віддали ключі і сказали, де його автомобіль. Він та його знайомі заперечили, що брали ключі та машину. Після цього ОСОБА_9 пішов до того місця, де залишив машину і по слідах, так як випав сніг, пройшов подивитися, але автомобіля не знайшов. Він своїм автомобілем завіз ОСОБА_9 в Шаргородське ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , який суду показав, що проживає в м. Жмеринка по вул. І. Франка, біля газорозподільчої станції, тобто, якщо їхати з м. Шаргорода в м. Жмеринку, то ця вулиця знаходиться на початку міста. 14.12.2017 року вранці через вікно квартири він побачив, що біля його земельної ділянки зупинився автомобіль ВАЗ, бежевого кольору. Автомобіль деякий час стояв і з нього ніхто не виходив. Потім він побачив, як із автомобіля вийшли два хлопці, які взяли із автомобіля пакети, зокрема, кожен по одному великому пакету фіолетового кольору під назвою «БМВ», які були наповнені чимось. Крім того, як йому здалося, ці хлопці кинули щось на його земельну ділянку, та пішли в місто. Він вийшов з будинку і пішов на земельну ділянку подивитися, що хлопці викинули з машини, але нічого не виявив і повернувся. Повертаючись, він звернув увагу, що двері у автомобілі були закриті, але одні були прикриті не повністю. Приблизно через 15 хвилин після того, як хлопці пішли від машини, приїхали поліцейські, зупинилися біля автомобіля, вийшли, обходили навкруг. Тому він вийшов з будинку, щоб з`ясувати, що сталося і дізнався, що цей автомобіль викрадено в м. Шаргород;

- відомостями з витягу із кримінального провадження, з яких вбачається, що 14.12.2017 до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_9 про те, що приблизно о 05 годині 30 хвилин невідома особа незаконно заволоділа його автомобілем ВАЗ 2104 бежевого кольору з державним номером НОМЕР_2 , який він залишив в м. Шаргород на вул. Маліванчука, біля воріт Шаргородського ринку (а.с.213 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2017 року від ОСОБА_9 , відповідно до яких останній повідомив про незаконне заволодіння його транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2104 з державним номером НОМЕР_2 (а.с.214 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 14.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що місцем огляду є частина вулиці Маліванчука в м. Шаргород, де на узбіччі знаходився, зі слів ОСОБА_9 , його автомобіль ВАЗ 2104 з державним номером НОМЕР_2 . На відстані 50 м. від електроопори знаходиться дитяча площадка, на якій наявна дерев`яна лавка. На лавці знаходиться чорна жіноча куртка. Поруч знаходяться контейнери для сміття, на одному з яких висить чорна жіноча кофта. Зі слів ОСОБА_9 , кофта та куртка належать його дружині ОСОБА_8 і знаходилися у автомобілі, яким незаконно заволоділи невідомі особи. По цій же вулиці, біля будинку під №152 на дерев`яному паркані наявні сліди зіткнення та слід автомобільних шин (а.с.219-225 т.2);

- заявою ОСОБА_9 від 14.12.2017 року про надання дозволу поліцейським на огляд його автомобіля ВАЗ 2104 з державним номером НОМЕР_2 (а.с.231 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 14.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що місцем огляду є узбіччя вулиці І. Франка в м. Жмеринка, де знаходиться автомобіль ВАЗ 2104 з державним номером НОМЕР_2 . Біля лівих та правих передніх дверей автомобіля на снігу наявні сліди взуття, які зафіксовані фотокамерою. При огляді салону автомобіля виявлено товари, складені в пакети. З водійського сидіння автомобіля вилучено подушку та запаховий слід. Речі в салоні автомобіля на момент огляду розкидані (а.с.232-245 т.2);

- розпискою ОСОБА_9 про отримання від працівників поліції його паспорта, технічного паспорта на автомобіль, реєстраційного свідоцтва, водійського посвідчення (а.с.33 т.3);

- розпискою ОСОБА_9 від 27.01.2018 року про отримання від працівників поліції на відповідальне зберігання автомобіля ВАЗ 2104 з державним номером НОМЕР_2 (а.с.38 т.3);

- висновком експерта №352 від 29.01.2018 року, відповідно до якого розмір ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки «ВАЗ-21043», з державним номером НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження, з ПДВ складає 30894,18 грн. Розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля «ВАЗ-21043» з державним номером НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження, з ПДВ складає 20399,02 грн. (а.с.44-55 т.3);

- постановою від 14.12.2017 року про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу автомобіля марки «ВАЗ-21043», з державним номером НОМЕР_2 (а.с.29-32 т.3);

- висновком експерта за №125 від 07.02.2018 року, відповідно до якого сліди взуття на зображеннях №1, №2, що були виявлені та сфотографовані під час ОМП в м. Жмеринка по вул. І. Франка, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, придатні для встановлення групової належності взуття, яке їх залишило по загальним ознакам. Слід взуття на зображенні №1, залишений групою взуття, до групи якої належить взуття, що було вилучено у ОСОБА_4 , слід взуття на зображенні №2, залишений групою взуття, до групи якої належить взуття, що було вилучено у ОСОБА_3 (а.с.73-83 т.3);

- відомостями, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 12.02.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_4 по факту крадіжки акумуляторної батареї з автомобіля ВАЗ 2104 та незаконного заволодіння транспортним засобом «ВАЗ-21043» з державним номером НОМЕР_2 . При цьому, вбачається, що ОСОБА_4 добровільно приймав участь у слідчому експерименті та під час слідчого експерименту показав свої дії, вказав на місце, де знаходився автомобіль «ВАЗ-21043» з державним номером НОМЕР_2 . ОСОБА_4 не мав доповнень та зауважень до протоколу слідчого експерименту (а.с.86 т.3);

- відомостями, що містяться на електронному носієві диску CD-R, безпосередньо переглянутому судом та учасниками судового провадження, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.87 т.3);

- частково відомостями, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 13.02.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_3 по факту незаконного заволодіння транспортним засобом ВАЗ-21043 з державним номером НОМЕР_2 . При цьому, вбачається, що ОСОБА_3 добровільно приймав участь у слідчому експерименті, не мав доповнень та зауважень до протоколу слідчого експерименту (а.с.88 т.3);

- частково, відомостями, що містяться на електронному носієві диску CD-R, безпосередньо переглянутому судом та учасниками судового провадження, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 (а.с.89 т.3);

- визнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 та частково визнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , наведеними вище.

- по факту крадіжки речей ОСОБА_8 із транспортного засобу ОСОБА_9 :

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що на підставі довіреності у її чоловіка ОСОБА_30 є автомобіль марки «ВАЗ 21043», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 . Вказаним автомобілем чоловік перевозить у дні, коли працює Шаргородський ринок, товари, продажем яких вона займається на ринку, так як є фізичною особою-підприємцем. ОСОБА_9 на ринку працює вантажником, відкриває вранці щоразу м`ясний павільйон. 14.12.2017 року вранці чоловік автомобілем поїхав до Шаргородського ринку, щоб відкрити м`ясний павільйон. Автомобіль ОСОБА_9 залишив біля ринку і не закрив його. В автомобілі відразу були завантажені товари, якими вона здійснює торгівлю. Вона залишилася вдома, так як ще було рано і очікувала, що ОСОБА_9 повернеться за нею. Чоловік довго не приїздив, тому вона почала йому телефонувати і дізналася, що приблизно о 05 годині ранку автомобіль угнали, а ОСОБА_9 вже знаходиться в поліції, подає заяву. Автомобіль працівники поліції виявили в м. Жмеринка приблизно о 09 годині ранку. Товари в автомобілі були перемащені в бруд, частина товарів зникла, частина не придатна для торгівлі, а повернуто їй лише частину. Їй заподіяно збитки приблизно на 14000 грн., як зазначено в обвинувальному акті. Обвинувачені не зверталися до неї з приводу відшкодування збитків. Вважає, що обвинувачені повинні понести суворе покарання, а також відшкодувати заподіяні їй збитки;

- відомостями з витягу із кримінального провадження, з яких вбачається, що 14.12.2017 до ЄРДР внесено повідомлення про вчинення крадіжки товарів ОСОБА_8 під час незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ 2104 бежевого кольору з державним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 (а.с.217 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 14.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що місцем огляду є узбіччя вулиці І. Франка в м. Жмеринка, де знаходиться автомобіль ВАЗ 21043 з державним номером НОМЕР_2 . Біля лівих та правих передніх дверей автомобіля на снігу наявні сліди взуття, які зафіксовані фотокамерою. При огляді салону автомобіля виявлено товари, складені в пакети. З водійського сидіння автомобіля вилучено подушку та запаховий слід. Речі в салоні автомобіля на момент огляду розкидані (а.с.232-245 т.2);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду речей від 14.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що предметом огляду є речі, які знаходяться в салоні автомобіля ВАЗ 21043 з державним номером НОМЕР_2 (а.с.1-12 т.3);

- відомостями, які містяться в протоколі огляду речей від 14.12.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що оглядаються речі, які добровільно видав ОСОБА_4 та які, як повідомив останній, він викрав із автомобіля ВАЗ 21043 з державним номером НОМЕР_2 , зокрема, дитячі штани, дитячі светри різних кольорів, темно-сині штани, рукавиці, шкарпетки, дитячі колготи (а.с.20-28 т.3);

- постановою від 14.12.2017 року про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу оглянутих речей, які були виявлені в салоні автомобіля марки «ВАЗ-21043», з державним номером НОМЕР_2 , а також, добровільно виданих ОСОБА_4 (а.с.29-32 т.3);

- розпискою ОСОБА_8 від 06.01.2018 року про отримання від працівників поліції на відповідальне зберігання речей (а.с.39-42 т.3);

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №7359/17-21 від 26.12.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість одиниці наданого на дослідження нового одягу станом на 14.12.2017 року складає: рукавиці для дівчаток «Корона» 34,55 грн. за одиницю, рукавиці мітенки (без пальців) дитячі «Корона» 31 грн., рукавиці чоловічі «Корона Gloves» 24,93 грн., рукавиці для малюків «Пані рукавичка» 36,55 грн., рукавиці сіро-білого кольору, без маркування 102 грн., рукавиці «Montage Doble» 31,34 грн., дитячі домашні в`язані капці-балетки «SoftSail» 70 грн., дитячі текстильні капці 87,35 грн., дитячі пінетки утеплені рожевого кольору 87,63 грн., колготи жіночі теплі коричневого та чорного кольорів «ВFL» 87,94 грн., лосини жіночі «Кеnalin» 73,50 грн., гамаші жіночі чорного кольору «Мальва» 128,50 грн., рейтузи жіночі коричневого кольору 128,50 грн., лосини чоловічі «Jujube» сірого кольору 84,94 грн., колготи жіночі теплі «Jujube» чорного кольору 75 грн., колготи жіночі «Кеnalin» 80,67 грн., труси чоловічі «Redoor» 34,28 грн., гольф дитячий чорного кольору «Simara» 121 грн., халат 111,50 грн., чоловіча шапка в`язана 70 грн., дитячі теплі штани синього кольору «Mill Warii» 94,44 грн., колготки капронові «Pantera Viktoriana» 40den 17,06 грн., чоловічі натільні футболки типу «тільняшка» 103,94 грн., сорочка чоловіча «Нетаі» , байка 95 грн., дитячий светр з принтом «Сеrenimo Ваву» 93,67 грн., дитячий гольф у смужку «Реti Bebe» 100 грн., дитячий гольф сірого кольору «Соllega» 88,77 грн., дитячі труси боксери «DoReMi» 27,90 грн., штани (лосини) синього кольору для дівчинки «Малиш» 65 грн., шкарпетки чоловічі Житомир 14,5 грн., шкарпетки чоловічі «Корона Sport» 10,20 грн., шкарпетки чоловічі «For Training Sport Socks club» (Nike, Adidas) 13,20 грн., шкарпетки чоловічі «Добра пара» 10,35 грн., шкарпетки чоловічі «Sport line» 12,37 грн., шкарпетки чоловічі «Milena mens socks» 10,10 грн., шкарпетки чоловічі «Аngora» 21,53 грн., шкарпетки жіночі «Softsail Thermo» 29 грн., шкарпетки жіночі «Хіnlang Thermo» 28,50 грн., шкарпетки дитячі для хлопчиків «Свет» термо хлопок 11,50 грн., шкарпетки дитячі для дівчаток «Свет» термо хлопок 11,50 грн., шкарпетки жіночі махрові «Корона» кольорові 20,25 грн., шкарпетки жіночі кольорові ««Milena» 8,92 грн., шкарпетки дитячі кольорові «Версаль» 10,31 грн., шкарпетки для хлопчиків «Малиш» Зима, вовна 11,10 грн., шкарпетки дитячі червоного кольору з новорічним принтом «Montebello» 22,37 грн., шкарпетки жіночі «Ластівка» рожевого кольору 11,50 грн., штани для дівчинки зимові утеплені «Оwaner» 130 грн., штани для дівчаток кольорові «GNG» 76,34 грн., штани для хлопчиків «Золото» 76,34 грн., дитячі колготки блакитного кольору 37,10 грн., гольф чоловічий чорного кольору 121 грн., кофта чоловіча «Сegish» 93,75 грн. (а.с.61-70 т.3);

- висновком експерта за №125 від 07.02.2018 року, відповідно до якого сліди взуття на зображеннях №1, №2, що були виявлені та сфотографовані під час ОМП в м. Жмеринка по вул. І. Франка, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, придатні для встановлення групової належності взуття, яке їх залишило по загальним ознакам. Слід взуття на зображенні №1, залишений групою взуття, до групи якої належить взуття, що було вилучено у ОСОБА_4 , слід взуття на зображенні №2, залишений групою взуття, до групи якої належить взуття, що було вилучено у ОСОБА_3 (а.с.73-83 т.3);

- частково визнавальними показаннями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що наведені вище.

Виходячи з аналізу і оцінки показань учасників судового провадження, зокрема, обвинувачених, потерпілих, допитаних свідків, досліджених під час судового розгляду доказів, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їм злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 14.02.2018 року, зокрема, по фактах крадіжок чужого майна у ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 та по факту незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 , доведена повністю.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в кінці жовтня 2017 року за попередньою змовою між собою вчинили крадіжку упаковки прального порошку «Персіл» вагою 5 кг. та трьох пляшок мінеральної води «Артезіанська» із господарського приміщення, що належить ОСОБА_17 , тобто вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб; в кінці листопада 2017 року за попередньою змовою між собою вчинили крадіжку 31,25 кг. волоських горіхів в шкарлупі та 5 пластмасових ящиків з житлового будинку ОСОБА_18 , тобто вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, повторно; в кінці листопада 2017 року за попередньою змовою між собою вчинили крадіжку холодильника «Свияга» з житлового будинку ОСОБА_19 , тобто вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, повторно; на початку грудня 2017 року за попередньою змовою між собою вчинили крадіжку чана місткістю 500 л. з присадибної земельної ділянки домоволодіння ОСОБА_20 , тобто вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно; 08.12.2017 року за попередньою змовою між собою вчинили крадіжку морозильної камери «Зануссі», монітора та клавіатури з житлового будинку ОСОБА_18 , тобто вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, повторно; 14.12.2017 року за попередньою змовою між собою вчинили крадіжку акумуляторної батареї «Веста» з автомобіля ВАЗ 2104 з державним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_21 , тобто вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно; 14.12.2017 року за попередньою змвою між собою незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-21043 з державним номером НОМЕР_2 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , тобто вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, за попередньою змовою групою осіб; 14.12.2017 року за попередньою змовою між собою вчинили крадіжку речей ОСОБА_8 на загальну суму 14815,31 грн. із автомобіля ОСОБА_9 , яким незаконно заволоділи, тобто вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, крадіжку (таємне викрадення чужого майна), за попередньою змовою між собою, повторно.

Отже, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повинні нести кримінальну відповідальність за вчинені злочини за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

При цьому, суд виходить також із того, що, відповідно до ч.1 ст.32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу, а відповідно до примітки до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

До того ж, суд враховує роз`яснення, що містяться в абз.2 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4.06.2010 року за №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», відповідно до яких, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК України повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана із проникненням у житло). А якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатися у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Такий правовий висновок висловлено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №5-757км13 від 05.02.2013 року.

Відповідно до приписів ст.289 КК України, зокрема, примітки №1 до статті, та роз`яснень, що містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вбачається що незаконне заволодіння транспортним засобом (ст.289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовжування руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.

Важливим у даному випадку, на переконання суду, є також визначення моменту, з якого злочин є закінченим. Цей злочин, як вбачається із роз`яснень, що містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, з моменту встановлення контролю над ним.

Також, важливим на думку суду, є визначення у даному випадку поняття транспортного засобу.

Крім того, суд враховує, що відповідно до примітки до ст.286 КК України, під транспортними засобами в цій статті та статтях 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

В п.1.10 Правил дорожнього руху України зазначено, що транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, повторно, оскільки дії обвинувачених були умисними і спрямованими на протиправне вилучення у законного володільця транспортного засобу всупереч волі останнього, а, згідно з приміткою №2 до цієї статті, відповідно до частини другої цієї статті під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або злочин, передбачений статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 410 цього Кодексу.

Крім того, суд вважає неспроможними ствердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_4 .

Також, суд вважає неспроможними ствердження обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що вони не мали наміру викрадати всі речі ОСОБА_8 , які виявили в салоні автомобіля ОСОБА_9 після незаконного заволодіння цим транспортним засобом.

Вказані вище ствердження обвинувачених спростовуються безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, при оцінці яких суд керується критерієм доведеності поза розумним сумнівом.

Так, суд вважає, що вказані вище ствердження обвинувачених спростовуються безпосередньо отриманими відомостями у визнавальних щодо себе та викривальних щодо обвинуваченого ОСОБА_3 показаннях обвинуваченого ОСОБА_4 щодо незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою із ОСОБА_3 , які повністю узгоджуються із безпосередньо отриманими відомостями у показаннях свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , котрі вказали на дві особи чоловічої статі, які спільно по кілька разів проходили по ринку в м. Шаргород, по вулиці біля ринку, де знаходився припаркований автомобіль ОСОБА_9 , що саме два чоловіки виходили з автомобіля ОСОБА_9 та виносили з нього по одному наповненому пакету речей в м. Жмеринці на вул. І. Франка; відомостями із протоколів слідчого експерименту, огляду місця події, висновків експертизи про належність слідів взуття біля автомобіля ОСОБА_9 до групи взуття, у яке були вдягнуті 14.12.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ствердження обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони не мали наміру викрасти всі речі, належні ОСОБА_8 , які знаходилися у автомобілі ОСОБА_9 , яким вони незаконно заволоділи, а лише викрали частину речей, які поклали в пакет і взяли з собою є, на думку суду неспроможними, оскільки також спростовуються дослідженими доказами, зокрема, відомостями, що містяться в протоколах огляду місця події, з яких вбачається, що після заволодіння транспортним засобом обвинувачені позбавилися від тих речей, які їм були непотрібні і знаходилися в салоні автомобіля, з якого викинули кофту, куртку потерпілої ОСОБА_8 , що виявлені під час огляду місця події, проте, від решти речей обвинувачені не позбавилися; відомостями, що отримані безпосередньо з показань свідка ОСОБА_29 , котрий показав, що обидва обвинувачені забрали з салону автомобіля великі наповнені речами пакети «БМВ», які були на вигляд важкими.

Вказані вище докази, безпосередньо досліджені під час судового розгляду, в сукупності є належними, так як підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та допустимими, так як отримані в порядку, встановленому КПК України, є послідовними, переконливими для суду у своїй сукупності і не викликають сумнівів у їх достовірності.

При цьому суд виходить із правової позиції, висловленої Європейським судом з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у п.87 рішення у справі «Салов проти України», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною… Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні має бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та доводами, представленими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення у справі «Руіз Матеос проти Іспанії»).

При цьому, суд констатує факт, що ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання та судового розгляду не заявлялися клопотання щодо виклику свідків сторони захисту, витребування речей та документів, приєднання речей та документів в якості доказів сторони захисту з метою обстоювання правової позиції обвинуваченого ОСОБА_3 щодо обставин незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 та обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо обставин вчинення крадіжки товарів ОСОБА_8 з автомобіля ОСОБА_9 під час незаконного заволодіння ним.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , посилаючись на те, що його викликав по телефону приїхати в с. Станіславчик обвинувачений ОСОБА_4 і він спершу на маршрутному автобусі доїхав до виїзду з м. Шаргород, а потім попутним транспортом добрався до місця, де ніби то на нього очікував ОСОБА_4 , разом з тим не надав суду жодного належного та допустимого доказу для підтвердження вказаних стверджень, оскільки повідомив, що не пам`ятає, ні о котрій точно годині, ні яким саме маршрутним автобусом їхав, ні його державного реєстраційного номеру, ні яка особа керувала вказаним автобусом, ні яким попутним транспортом добирався до с. Станіславчик.

Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження, в тому числі обвинувачені та їх захисники, не заперечували.

Тому суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, відповідно до вимог ст.17 КПК України, доведено винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою між собою, повторно та у вчиненні крадіжки речей ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України.

Разом з тим, суд вважає, що є зайвим та безпідставним включення до обсягу злочину, вчиненого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України щодо вчинення крадіжки речей ОСОБА_8 14.12.2017 року, мовою оригіналу обвинувального акту від 14.02.2018 року «а пар рукавиці чоловічі велюрові Softsail Gloves, вартість яких згідно висновку №7359/17-21 від 26.12.2017 року складає 30 грн. за одну пару на загальну суму 150 грн.», оскільки прокурором не змінено пред`явлене обвинувачення та не висунуто додаткове обвинувачення, яку саме кількість становить «а» пар рукавиць.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно тієї особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частиною третьою статті 337 КПК України встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відтак, з огляду на аналіз зазначеного кримінального процесуального законодавства, суд вважає за необхідне з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, відповідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України, виключити з обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такий предмет крадіжки як «а пар рукавиці чоловічі велюрові Softsail Gloves» на загальну суму 150 грн., оскільки це покращує їх становище.

Зазначене, також, узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якими встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

ІV. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, мотиви суду щодо призначення покарання.

Виходячи з приписів ст.12 КК України, вчинені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 злочини, що передбачені ч.2 ст.185 КК України, є злочинами середньої тяжкості, а злочини, що передбачені ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України є тяжкими злочинами.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с.96 т.3).

На диспансерному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога Шаргородської ЦРЛ ОСОБА_4 не перебуває (а.с.97 т.3).

За місцем проживання в м. Шаргород ОСОБА_4 характеризується як особа, що не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_31 , 2013 року народження, та ОСОБА_32 , 2016 року народження. Щодо ОСОБА_4 Шаргородська міська рада не володіє компрометуючими матеріалами (а.с.98-100 т.3).

ОСОБА_3 є не судимим в силу вимог ст.89 КК України (а.с.101, 104-106 т.3).

На диспансерному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога Шаргородської ЦРЛ ОСОБА_3 не перебуває (а.с.102 т.3).

За місцем проживання в м. Шаргород ОСОБА_3 характеризується як особа, що не працює, не одружений. Щодо ОСОБА_3 Шаргородська міська рада не володіє компрометуючими матеріалами (а.с.103 т.3).

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу кожного з них, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

ОСОБА_4 позитивно виявив себе після вчинення злочинів, оскільки щиро покаявся у скоєному, з`явився із зізнанням, активно сприяв розкриттю злочинів. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки упродовж досудового розслідування, що вбачається із обвинувального акту, та впродовж судового розгляду обвинувачений визнав вину у повному обсязі і надав показання, які відповідають обставинам, встановленим і викладеним у обвинувальному акті від 14.02.2018 року щодо вчинених злочинів, крім часткового визнання вини щодо обсягу викраденого майна у ОСОБА_8 , що свідчить про наявність належної критичної оцінки ним своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

Також, суд враховує таку пом`якшуючу покарання обставину як з`явлення ОСОБА_4 із зізнанням, оскільки останній, будучи викритим працівниками поліції у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, добровільно повідомив правоохоронним органам про вчинення ним спільно із ОСОБА_3 інших злочинів, про які не було відомо органу досудового розслідування, у зв`язку із чим у ЄРДР було внесено саме заяви ОСОБА_4 , в яких останній повідомляв про вчинення злочинів (а.с.31-32, 46-47, 56-57, 79-80 т.2).

До того ж, суд враховує таку пом`якшуючу покарання обставину як активне сприяння ОСОБА_4 розкриттю злочинів, оскільки останній за власною ініціативою повідомив правоохоронним органам про вчинення злочинів, про що зазначалося вище, добровільно видав поліцейським частину викрадених ним спільно із ОСОБА_3 речей, добровільно приймав участь у проведенні слідчих дій, зокрема, слідчих експериментів, в ході яких обвинувачений надавав показання щодо своєї злочинної діяльності, механізму вчинення злочинів.

Обставиною, обтяжуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 14.12.2017 року о 05 годині 10 хвилин; крадіжки речей ОСОБА_8 14.12.2017 року під час незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 .

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повідомляв про вчинення в стані алкогольного сп`яніння інших злочинів, разом з тим, у обвинувальному акті від 14.02.2018 року про таку обтяжуючу покарання обставину при вчиненні інших злочинів не зазначено, а суд, відповідно до приписів ст.337 КПК України та ст.67 КК України, не може її визнати.

Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про пробацію», досудова доповідь письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена представником Шаргородського РВ з питань пробації від 17.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проте неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вчинив тяжкі умисні злочини та злочини середньої тяжкості, власного житла не має, зі своєю сім`єю дружиною ОСОБА_13 та синами ОСОБА_33 , 2013 року народження, та ОСОБА_34 , 2016 року народження, проживає в квартирі матері ОСОБА_12 в АДРЕСА_4 , не працює, займається тимчасовими заробітками, висловлює плани на майбутнє виховати дітей, працевлаштуватися, дотримуватись правослухняної поведінки (а.с.132-134 т.1).

Також, орган пробації у досудовій доповіді зазначає, що виконавчий комітет Шаргородської міської ради компрометуючими даними відносно ОСОБА_4 не володіє, з рапорту ДОП СП Шаргородського ВП від 30.03.2018 року вбачається, що останній характеризується негативно, схильний до правопорушень, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_4 не перебуває.

Під час опитування працівниками служби пробації обвинуваченого ОСОБА_4 , останній вину у вчиненні злочинів визнавав, під час проведення бесіди поводив себе нестримано, втрачав контроль над емоціями та поведінкою, неохоче відповідав на запитання.

Також, з розділу 3 «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення» досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки останнього для суспільства чи окремих осіб визначений як високий (а.с.132-134 т.1).

З висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 вбачається, що виправлення останнього можливе без позбавлення волі, за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с.134 т.1).

З урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи винуватого, його ставлення до вчиненого ним діяння, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Оцінюючи доводи в судових дебатах прокурора про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням та сторони захисту про те, що ОСОБА_4 щиро покаявся, з`явився із зізнанням, активно сприяв розкриттю злочинів і що при призначенні покарання обвинуваченому слід застосувати ст.75 КК України і звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, суд приходить до наступного висновку.

Насамперед, суд констатує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкі та середньої тяжкості корисливі злочини, спрямовані на викрадення чужого майна, а також незаконне заволодіння транспортним засобом. При цьому, злочини обвинуваченим вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, у короткі проміжки часу між собою, деякі із злочинів вчинені у стані алкогольного сп`яніння. Також у стані алкогольного сп`яніння вчинено незаконне заволодіння транспортним засобом.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про суспільну небезпечність вчинених злочинів та небезпеку обвинуваченого для суспільства в цілому і для окремих громадян.

Так, щире каяття обвинуваченого, з`явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю злочинів, як пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, позитивно характеризують його особу після вчинення злочинів, але, на переконання суду, не зменшують суспільної небезпечності вчиненого та особи обвинуваченого, так як порушують конституційні права потерпілих на вільне володіння своїм майном, визначене у ст.41 Конституції України.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кримінальний кодекс України здійснює охоронну функцію щодо вказаних цінностей, зокрема, статтями 185, 289 КК України встановлено кримінальну відповідальність за вчинення крадіжок чужого майна, незаконного заволодіння транспортними засобами.

Добровільна видача ОСОБА_4 працівникам поліції частини викраденого ним за попередньою змовою із ОСОБА_3 майна не може розцінюватися судом, як добровільне відшкодування шкоди чи усунення збитків, тому не знижує ступеню винуватості ОСОБА_4 , а також ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, є лише, на думку суду, спробою обвинуваченого хоча б частково компенсувати наслідки вчиненого ним злочину.

Таким чином, щире каяття обвинуваченого, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочинів, як пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, позитивно характеризують його особу після вчинення злочину, але, на переконання суду, не змінюють того, що вчинені ним злочини є тяжкими та середньої тяжкості, суспільно небезпечними, винними діяннями, які призвели до обмеження та позбавлення права потерпілих володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.

Враховуючи наведене, а також високий ступінь вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки ОСОБА_4 для суспільства, що вбачається із досудової доповіді органу пробації, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 пробації, так як вважає неможливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання і не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинені ним злочини.

При цьому, суд вважає таке рішення справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_3 вину вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково у судовому засіданні 11.12.2018 року, надав показання щодо вчинення ним злочинів, проте, на переконання суду, без належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки, під впливом повно з`ясованих судом обставин, дослідження доказів, наданих стороною обвинувачення, які викривають його у вчиненні злочинів, є чіткими, вагомими, узгодженими між собою, достатніми для висновку про його винуватість і не спростованими обвинуваченим у ході судового розгляду.

На переконання суду, ОСОБА_3 не усвідомив своєї протиправної поведінки та суспільної небезпечності вчинених ним злочинів.

Таким чином, часткове визнання винуватості ОСОБА_3 суд не враховує як щире каяття обвинуваченого, тобто як пом`якшуючу покарання обставину.

Отже, судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставиною, обтяжуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, крадіжки акумуляторної батареї з автомобіля ОСОБА_21 14.12.2017 року о 04 годині 50 хвилин; незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 14.12.2017 року о 05 годині 10 хвилин; крадіжки речей ОСОБА_8 14.12.2017 року під час незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 .

З досудової доповіді, що складена представником Шаргородського РВ з питань пробації від 17.04.2018 року, яку суд враховує, згідно з абзацом 17 ч.1 ст.368 КПК України, вбачається, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, був засуджений 07.10.2008 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік та 07.11.2017 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.ч.1, 2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1530 грн., від якого звільнений на підставі ЗУ «Про амністію в 2016 році». Крім того, згідно повідомлення Шаргородського ВП, ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності: за ст.130 КУпАП, ч.1 ст.178 КУпАП, ст.ст.173, 185 КУпАП.

Також, орган пробації зазначає у досудовій доповіді, що ОСОБА_3 вчинив умисні тяжкі та середньої тяжкості злочини, власного житла не має, проживає в квартирі матері ОСОБА_35 в АДРЕСА_1 , з його слів вбачається, що на вихованні має неповнолітнього сина ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає з колишньою дружиною в м. Києві, проте підтверджуючих матеріалів останнім не надано, з його слів має середню спеціальну освіту за спеціальністю «кухар», офіційно не працює, проживає за рахунок оренди від магазину, проте має потребу в додаткових коштах, висловлює плани на майбутнє, зокрема, одружитися, змінити місце проживання (а.с.127-130 т.1).

Крім того, орган пробації зазначає, що виконавчий комітет Шаргородської міської ради компрометуючими даними відносно ОСОБА_3 не володіє, з рапорту ДОП СП Шаргородського ВП від 30.03.2018 року вбачається, що останній характеризується негативно, схильний до правопорушень, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_3 не перебуває.

Під час опитування працівниками служби пробації обвинуваченого ОСОБА_3 , останній вину у вчиненні злочину не визнавав, під час проведення бесіди поводив себе нестримано, втрачав контроль над емоціями та поведінкою, неохоче відповідав на запитання.

Також, з розділу 3 «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення» досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки останнього для суспільства чи окремих осіб визначений як високий (а.с.129 т.1).

З висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_3 вбачається, що виправлення останнього не можливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції його від суспільства (а.с.129 т.1).

З урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують покарання та наявності обставин, які обтяжують покарання, особи винуватого, його ставлення до вчиненого ним діяння, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи таке покарання у виді позбавлення волі, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Оцінюючи доводи в судових дебатах прокурора про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3 визнав вину, у зв`язку із чим йому слід призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі, так як стороною обвинувачення не зібрано достатніх та належних доказів винуватості ОСОБА_3 і він підлягає виправданню за обвинуваченням у незаконному заволодінні транспортним засобом ОСОБА_9 , у крадіжці речей ОСОБА_8 , а також, що обвинуваченому при призначенні покарання слід врахувати його молодість, виховання без батьківської опіки, лише бабусею, проблему, яка наявна на теперішній час у ОСОБА_3 , зокрема, що він грає в ігрові автомати, суд приходить до наступного висновку.

Насамперед, суд констатує, що ОСОБА_3 підлягає виправданню лише за епізодом вчинення крадіжки телефона у ОСОБА_10 , тобто за ч.2 ст.185 КК України, що вмотивовано судом вище.

На переконання суду, вчинення ОСОБА_3 інших злочинів, відповідно до обвинувального акту, доведено стороною обвинувачення поза розумним сумнівом.

Суд констатує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкі та середньої тяжкості корисливі злочини, спрямовані на викрадення чужого майна, а також незаконне заволодіння транспортним засобом. При цьому, злочини обвинуваченим вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, у короткі проміжки часу між собою, деякі із злочинів вчинені у стані алкогольного сп`яніння. Також у стані алкогольного сп`яніння вчинено незаконне заволодіння транспортним засобом.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про суспільну небезпечність вчинених злочинів та небезпеку обвинуваченого для суспільства в цілому і для окремих громадян.

Часткове визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні злочинів, на переконання суду, не пом`якшує його покарання, не зменшує суспільної небезпечності вчиненого та особи обвинуваченого, так як вчинені ним злочини порушують конституційні права потерпілих на вільне володіння своїм майном, визначене у ст.41 Конституції України, охоронну функцію яких, як зазначалося судом вище, здійснює КК України, статтями 185, 289 якого встановлено кримінальну відповідальність за вчинення крадіжок чужого майна, незаконного заволодіння транспортними засобами.

Також, суд вважає неспроможним ствердження ОСОБА_3 про те, що він вимушено вчинив крадіжки чужого майна, зокрема, через потребу в коштах, так як потреба особи в коштах для забезпечення своєї життєдіяльності може реалізуватися шляхом, зокрема, працевлаштування, а не шляхом вчинення злочинів.

Молодий вік ОСОБА_3 , який просить врахувати захисник при призначенні покарання, якраз і дозволяє обвинуваченому працевлаштуватися та належним чином забезпечувати своє утримання.

Залежність обвинуваченого ОСОБА_3 від гри на гральних автоматах, про що стверджував захисник обвинуваченого, не підтверджена стороною захисту належними та допустимими доказами, та не може враховуватися судом як пом`якшуюча покарання обставина.

Враховуючи наведене, а також високий ступінь вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки ОСОБА_3 для суспільства, що вбачається із досудової доповіді органу пробації, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_3 пробації, так як вважає неможливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання і не знаходить підстав для застосування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинені ним злочини.

При цьому, суд вважає таке рішення справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, в строк покарання слід зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під вартою, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, якою передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Так, з протоколу затримання від 14.12.2017 року ОСОБА_3 вбачається, що він був затриманий у цьому кримінальному провадженні і утримувався під вартою, але на підставі ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду від 15.12.2018 року щодо нього обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту (а.с.226-227, 228-230 т.2).

Таким чином, в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати перебування його під вартою в межах цього кримінального провадження з 14.12.2017 року по 15.12.2017 року, один день.

Також, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за ч.2 ст.289 КК України, суд не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки судом не встановленого корисливого мотиву у незаконному заволодінні обвинуваченими транспортним засобом ОСОБА_9 , а також, враховуючи, що цивільний позов потерпілим ОСОБА_9 не заявлявся.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує роз`яснення, що містяться в п.п.20, 21, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами).

Так, відповідно до роз`яснень, що містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовується у випадку самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції… За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Таким чином, не призначається покарання за кожен вчинений ОСОБА_4 та ОСОБА_3 злочин, що передбачений ч.2 та ч.3 ст.185 КК України.

Також, відповідно до роз`яснень, що містяться в абз.1 п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), при вирішенні питання про те, який з передбачених ст.70 КК принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен врахувати крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

З роз`яснень, що містяться в абз.2 п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами) вбачається, що остаточне покарання за сукупністю злочинів має визначатися за найбільш суворим видом покарання за окремі злочини, що до неї входять, і в межах санкції того закону, який передбачає більш суворе покарання. Однак, якщо хоча б один зі злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для такого виду покарань у Загальній частині КК.

Цивільні позови у означеній кримінальній справі потерпілими не заявлялися, тому суд вважає безпідставними вимоги потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судових дебатах про стягнення із обвинувачених на їх користь заподіяних злочинами збитків.

У зв`язку із цим суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 правила ч.7 ст.128 КПК України, якою передбачено право пред`явлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

V. Мотиви ухвалення судом інших рішень.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Слід скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду від 15.12.2017 року на майно: автомобіль ВАЗ 21043 з державним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_37 і перебуває у користуванні ОСОБА_9 , та на речі, належні ОСОБА_8 , зокрема, предмети одягу (а.с.34-37 т.3).

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Документи матеріали фотозйомки у виді фототаблиць та відеозапису на електронних носіях, що приєднані до матеріалів кримінального провадження, слід зберігати при кримінальному провадженні.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертиз у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ.

Таким чином, ці процесуальні витрати на залучення експертів з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частинах, зокрема: в сумі 429 грн. за проведення експертизи ВВ КНДІСЕ №106-108/18-21 (а.с.40 т.2); в сумі 286 грн. за проведення експертизи ВВ КНДІСЕ №104/105/18-21 (а.с.52 т.2); в сумі 143 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №109/18-21 (а.с.75 т.2); в сумі 143 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №110/18-21 (а.с.92 т.2); в сумі 429 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №7445-7446/17-21 (а.с.134 т.2); в сумі 286 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №7444/17-21 (а.с.139 т.2); в сумі 572 грн. за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №40 від 06.02.2018 року (а.с.172 т.2); в сумі 1144 грн. за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №124 від 05.02.2018 року (а.с.192 т.2); в сумі 1484 грн. за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №352 від 29.01.2018 року (а.с.56 т.3); в сумі 3218,80 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №7359/17-21 (а.с.71 т.3); в сумі 1144 грн. за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №125 від 07.02.2018 року (а.с.84 т.3), а всього в сумі 9278,80 грн., тобто по 4639,80 грн. з кожного обвинуваченого в рівних частинах.

Витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №270/18-21 від 15.01.2018 року у сумі 143 грн. не підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки останній підлягає виправданню за епізодом крадіжки мобільного телефона ОСОБА_10 , тому ці витрати слід віднести на рахунок держави.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запобіжних заходів, підстав для їх обрання немає.

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що злочин вчинено ним.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, та засудити його:

- за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців;

- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;

- за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців, без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити до відбування ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців, без конфіскації майна.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 перебування його під вартою з 14.12.2017 року по 15.12.2017 року один день.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, та засудити його:

- за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки;

- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;

- за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити до відбування ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування судових витрат за проведення експертиз залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ судові витрати в сумі 429 грн. за проведення експертизи ВВ КНДІСЕ №106-108/18-21; в сумі 286 грн. за проведення експертизи ВВ КНДІСЕ №104/105/18-21; в сумі 143 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №109/18-21; в сумі 143 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №110/18-21; в сумі 429 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №7445-7446/17-21; в сумі 286 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №7444/17-21; в сумі 572 грн. за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №40 від 06.02.2018 року; в сумі 1144 грн. за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №124 від 05.02.2018 року; в сумі 1484 грн. за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №352 від 29.01.2018 року; в сумі 3218,80 грн. за проведення ВВ КНДІСЕ експертизи №7359/17-21; в сумі 1144 грн. за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи №125 від 07.02.2018 року в загальній сумі 9278 (дев`ять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 80 копійок в рівних частинах: по 4639 (чотири тисячі шістсот тридцять дев`ять) гривень 40 копійок з кожного.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду від 15.12.2017 року на тимчасово вилучене майно: автомобіль ВАЗ 21043, з державним номерним знаком НОМЕР_2 ; 1 пару рукавиць рожевого кольору із зображенням сніжинки блакитного кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; 1 пару рукавиць коричневого кольору із зображенням сніжинки чорного кольору, етикетка з написом «Корона» G7173; рукавиці темно-коричневого кольору із зображенням сніжинки темно-вишневого кольору, етикетка з написом «Корона», G7173; 1 пару рукавиць чорного кольору із зображення сніжинки білого кольору, ромбиків червоного кольору, етикетка «Корона» №Е5576; рукавиці чорного кольору із зображенням сніжинки сірого кольору, етикетка «Корона» №G7173; 1 пару рукавиць вишневого кольору, із зображенням сніжинки сірого кольору, етикетка «Корона» №А116; 2 пари рукавиць фіолетового кольору із зображенням сніжинки червоного кольору, ромбиків рожевого кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; 2 пари рукавиць чорного кольору із зображенням сніжинки чорного кольору, етикетка «Корона» № НОМЕР_4 ; рукавиці білого кольору із зображенням сніжинки світло-коричневого кольору, етикетка з написом «Корона» №G7173; рукавиці сірого кольору із зображенням сніжинки коричневого кольору, етикетка з написом «Корона» №G7173; рукавиці сірого кольору із зображенням сніжинки чорного кольору, етикетка з написом «Корона» №G7173; рукавиці чорного кольору із зображенням сніжинки білого кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; рукавиці білого кольору із зображенням сніжинки червоного кольору, ромбики сірого кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; рукавиці світло-коричневого кольору із зображенням сніжинки кремового кольору, ромбики білого кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; рукавиці темно-зеленого кольору із вставками жовтого кольору, етикетка з написом «Корона»; рукавиці червоного кольору із вставками рожевого кольору, етикетка з написом «Корона»; рукавиці рожевого кольору із вставками червоного кольору, етикетка з написом «Корона»; рукавиці блакитного кольору із вставками синього кольору, етикетка з написом «Корона»; рукавиці фіолетового кольору із вставками білого кольору, етикетка з написом «Корона»; 3 пари чоловічих рукавиць чорного кольору, етикетка з надписом «Корона»; 5 пар рукавиць чорного кольору; рукавиці дитячі «пані рукавичка»; рукавиці блакитного кольору із вставками чорного кольору; рукавиці сірого кольору із вставками чорного кольору; рукавиці коричневого кольору із вставками чорного та білого кольору; рукавиці чорного кольору із вставками червоного та білого; 5 пар теплих рукавиць чорного кольору із білими вставками; 3 пари рукавиць матерчатих чорного кольору з етикеткою «MONTAGE DOBLE»; тапки матерчаті 23-й розмір синього кольору із зображенням зірочки білого кольору; тапки матерчаті розмір 20-с, синього кольору із зображенням листочків чорного кольору; тапки матерчаті 13-й розмір червоного кольору із зображенням квітки жовто-зеленого кольору; тапки матерчаті 23-й розмір зеленого кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті «Малютка» синього кольору із зображенням зайця ; тапки матерчаті 23-й розмір фіолетового кольору із зображенням квітів; тапки матерчаті 28-29 розмір фіолетового кольору із зображенням собаки; тапки матерчаті 11,5с розміру, синього кольору із зображенням квіток жовто-зеленого кольору; тапки матерчаті 23-го розміру чорного кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 22-го розміру коричневого кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 24-го розміру синього кольору із зображенням різнокольорових фігур; тапки матерчаті 23-го розміру синього кольору із зображенням різнокольорових фігур; тапки матерчаті 32-го розміру рожевого кольору із зображенням тварин та фігур; тапки матерчаті 21-го розміру червоного кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 22-го розміру червоного кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 23-го розміру червоного кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 24-го розміру червоного кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 24-го розміру синього кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 17,5-розміру червоного кольору із зображенням квітів чорного кольору; тапки матерчаті 19-го розміру червоного кольору із зображенням квітів чорного кольору; тапки матерчаті 19,5-розміру червоного кольору із зображенням квітів чорного кольору; тапки в`язані 32-35 розміру, рожевого кольору із бантом, етикетка «Softsail»; тапки в`язані 28-31 розміру, блакитного кольору із бантом, етикетка «Softsail»; тапки в`язані 32-35 розміру, білого кольору із бантом, етикетка «Softsail»; тапки в`язані 28-31 розміру, червоного кольору із бантом, етикетка «Softsail»; тапки в`язані 24-27 розміру, чорного кольору із бантом, етикетка «Softsail»; теплі колготи жіночі коричневого кольору; колготи жіночі «BFL» 6х; 4 штуки лосин жіночих теплих, чорного кольору; 10 шт. колгот жіночих чорного кольору; 6 шт. дитячих светрів чорного кольору; лосини чоловічі сірого кольору; труси чоловічі темно-синього кольору в блакитну смужку; 5 халатів жіночих, червоного, синього, зеленого та коричневого кольорів; 3 шт. чоловічих майки чорного кольору; чоловічу шапку з емблемою «Найк»; чоловічу шапку темно-синього кольору; 2 шт. колгот жіночих чорного кольору; дитячі спортивні штани чорного кольору; колготи жіночі капронові; 9 шт. футболок натільних з довгим рукавом чорно-білого кольору; 5 шт. сорочок чоловічих темно-синього кольору в білу клітинку; дитячий светр рожевого кольору з зображенням тварини; дитячий светр сірого-білого та червоного кольору, з зображенням тварини; дитячий светр темно-синього кольору; дитячий светр бірюзового кольору; 3 дитячі светри чорного кольору; 2 светри чорного кольору; светр сірого кольору; 2 шт. колгот «Мальва» коричневого кольору; колготи «Мальва» чорного кольору; 5 пар чоловічих шкарпеток темно-синього кольору розміром 25-27 із етикеткою «Житомир»; 3 пари чоловічих шкарпеток теплих сірого кольору розміром 25-27 із етикеткою «Житомир»; 3 пари чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 36-41 із етикеткою «Корона спорт»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 36-41 із етикеткою «Корона спорт»; 1 пару чоловічих шкарпеток коричневого кольору розміром 36-41 із етикеткою «Корона спорт»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 40-44 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 4 пари чоловічих шкарпеток синього кольору розміром 40-44 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 4 пари чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 40-44 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 2 пари чоловічих шкарпеток синього кольору розміром 36-39 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 36-39 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 1 пару чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 36-39 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 4 пари чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 27-29, 42-45 із етикеткою коричневого кольору «Добра пара добра якість»; 2 пари чоловічих шкарпеток синього кольору розміром 29, 44-45 із етикеткою сріблястого кольору «SPORT LINE»; 3 пари чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 25-27 із етикеткою чорного кольору «MILENA MENS SOCKS»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 36-41 із етикеткою «Корона спорт»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 30-35 із етикеткою «Корона спорт»; дитячі шкарпетки з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 сірого кольору із зображенням автомобіля; дитячі шкарпетки з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 синього кольору із зображенням автомобіля; 3 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 чорного кольору із зображенням літака та автомобіля; 3 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 блакитного кольору із зображенням метеликів; дитячі шкарпетки з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 коричневого кольору із зображенням орнаменту; дитячі шкарпетки з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 чорного кольору із зображенням метелика і автомобіля; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 27-34 блакитного кольору із зображенням автомобілів; 3 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «Малиш» розміром 27-34, 19-26 зеленого кольору із зображенням автомобілів; 2 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «Малиш» розміром 19-26 сірого кольору із зображенням автомобілів; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 блакитного кольору із зображенням автомобілів; 2 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 чорного кольору із зображенням автомобілів; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 коричневого кольору із зображенням автомобілів; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 зеленого кольору із зображенням автомобілів; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 сірого кольору із зображенням автомобілів; 7 пар жіночих шкарпеток з етикеткою рожевого кольору із надписом «Корона жіночі носки махрові» розміром 37-42 рожевого, сірого, коричневого, чорного, блакитного кольорів; 2 пари шкарпеток з етикеткою «Корона махрові бамбук» розміром 26-31, 32-37 чорного кольору із зображенням ромбів фіолетового кольору; шкарпетки з етикеткою «Корона махрові бамбук» розміром 26-31, 32-37 фіолетового кольору із зображенням ромбів темно фіолетового кольору; 2 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO» сірого кольору із зображенням геометричних фігур розміром 35-38, 38-41; шкарпетки жіночі із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO» сірого кольору розміром 38-41; шкарпетки жіночі із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO » сірого кольору розміром 35-38 із зображенням різнокольорових куль; шкарпетки жіночі із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO » сірого кольору розміром 35-38 у сіро-чорну смужку; шкарпетки жіночі із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO » сірого кольору розміром 39-48 із біло-червоною, чорною дрібною смужкою; 2 пари шкарпеток жіночих із етикеткою червоного кольору із надписом «Ластівка» рожевого кольору розміром 37-41; 3 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 синього кольору із різнокольоровими малюнками; 1 пару шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 бордового кольору; 3 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 світло-коричневого кольору; 4 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 фіолетового кольору із ромбами; 3 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 жовтого кольору у горошок; шкарпетки із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 25-27 чорного кольору; 2 пари шкарпеток із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 27-29 чорного кольору; 2 пари шкарпеток із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 25-27 синього кольору; 2 пари шкарпеток із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 27-29, синього кольору; 3 пари чоловічих шкарпеток із етикеткою із надписом «ANGORA» розміром 40-43 сірого, чорного, коричневого кольору; 8 пар жіночих шкарпеток із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 23-25, 36-38 бордового, синього та зеленого кольору; 2 пари жіночих колгот чорного кольору з етикеткою «KENALIN M-L»; жіночі колготки чорного кольору з етикеткою «KENALIN бамбукові волокна M-L»; жіночі колготки коричневого кольору з етикеткою «KENALIN ХL 2ХL»; 3 шт. штанів дитячих чорного кольору із зображенням різнокольорових малюнків; 2 шт. штанів дитячих флисових чорного кольору з етикеткою із написом «Золото 45»; штани дитячі темно-синього кольору із зображенням малюнків квітів, метеликів; дитячі штани темно-синього кольору; дитячий светр комбінованих кольорів, білого, сірого та чорного кольору; 4 дитячих светри сірого кольору, дитячий светр рожевого кольору; штани темно-синього кольору; светр комбінованих кольорів сірого та синього кольору; дитячий светр комбінованих кольорів чорного, білого, рожевого кольору; кофта дитяча чорного та сірого кольору; кофта дитяча комбінованих кольорів, рожевого, білого, сірого та чорного кольору; шкарпетки червоного кольору із зображенням сніговика; кофта дитяча комбінованих кольорів білого, голубого, чорного кольору; труси чоловічі темно-синього кольору; светр дитячий комбінованих кольорів сірого, білого, голубого, чорного кольору; светр комбінованих кольорів сірого, чорного кольору; 4 кофти білого, сірого та червоного кольору; колготи голубого кольору; дитячий светр сірого та рожевого кольору скасувати.

Документи: CD-R диски з відеозйомкою слідчих експериментів із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відеозаписами із камер спостереження готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться в матеріалах кримінальної справи (а.с.43, 78, 99, 143, 159 т.2, а.с.87, 89 т.3) залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Речові докази:

- холодильник «Свияга» залишити у власника ОСОБА_19 ;

- чан із нержавіючого металу місткістю 500 літрів залишити у власника ОСОБА_20 ;

- мобільний телефон марки «Нокія-105» залишити у власника ОСОБА_10 ;

- морозильну камеру «ZANUSSI ZFP 18200 WA», монітор марки «SAMSUNG» моделі «SAMTRON 56Е», клавіатуру марки «MITSUMI» моделі «KFKEA4SA» залишити у власника ОСОБА_18 ;
- акумуляторну батарею « ІНФОРМАЦІЯ_6 » залишити у власника ОСОБА_21 ;
- взуття ОСОБА_3 повернути власнику ОСОБА_3 ;
- взуття ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_4 ;
- автомобіль ВАЗ 21043, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21043 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу причіпа « НОМЕР_5 », блокнот жовтого кольору повернути власнику ОСОБА_9 ;

- 1 пару рукавиць рожевого кольору із зображенням сніжинки блакитного кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; 1 пару рукавиць коричневого кольору із зображенням сніжинки чорного кольору, етикетка з написом «Корона» G7173; рукавиці темно-коричневого кольору із зображенням сніжинки темно-вишневого кольору, етикетка з написом «Корона», G7173; 1 пару рукавиць чорного кольору із зображення сніжинки білого кольору, ромбиків червоного кольору, етикетка «Корона» №Е5576; рукавиці чорного кольору із зображенням сніжинки сірого кольору, етикетка «Корона» №G7173; 1 пару рукавиць вишневого кольору, із зображенням сніжинки сірого кольору, етикетка «Корона» №А116; 2 пари рукавиць фіолетового кольору із зображенням сніжинки червоного кольору, ромбиків рожевого кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; 2 пари рукавиць чорного кольору із зображенням сніжинки чорного кольору, етикетка «Корона» № НОМЕР_4 ; рукавиці білого кольору із зображенням сніжинки світло-коричневого кольору, етикетка з написом «Корона» №G7173; рукавиці сірого кольору із зображенням сніжинки коричневого кольору, етикетка з написом «Корона» №G7173; рукавиці сірого кольору із зображенням сніжинки чорного кольору, етикетка з написом «Корона» №G7173; рукавиці чорного кольору із зображенням сніжинки білого кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; рукавиці білого кольору із зображенням сніжинки червоного кольору, ромбики сірого кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; рукавиці світло-коричневого кольору із зображенням сніжинки кремового кольору, ромбики білого кольору, етикетка з написом «Корона» №Е5576; рукавиці темно-зеленого кольору із вставками жовтого кольору, етикетка з написом «Корона»; рукавиці червоного кольору із вставками рожевого кольору, етикетка з написом «Корона»; рукавиці рожевого кольору із вставками червоного кольору, етикетка з написом «Корона»; рукавиці блакитного кольору із вставками синього кольору, етикетка з написом «Корона»; рукавиці фіолетового кольору із вставками білого кольору, етикетка з написом «Корона»; 3 пари чоловічих рукавиць чорного кольору, етикетка з надписом «Корона»; 5 пар рукавиць чорного кольору; рукавиці дитячі «пані рукавичка»; рукавиці блакитного кольору із вставками чорного кольору; рукавиці сірого кольору із вставками чорного кольору; рукавиці коричневого кольору із вставками чорного та білого кольору; рукавиці чорного кольору із вставками червоного та білого; 5 пар теплих рукавиць чорного кольору із білими вставками; 3 пари рукавиць матерчатих чорного кольору з етикеткою «MONTAGE DOBLE»; тапки матерчаті 23-й розмір синього кольору із зображенням зірочки білого кольору; тапки матерчаті розмір 20-с, синього кольору із зображенням листочків чорного кольору; тапки матерчаті 13-й розмір червоного кольору із зображенням квітки жовто-зеленого кольору; тапки матерчаті 23-й розмір зеленого кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті «Малютка» синього кольору із зображенням зайця; тапки матерчаті 23-й розмір фіолетового кольору із зображенням квітів; тапки матерчаті 28-29 розмір фіолетового кольору із зображенням собаки; тапки матерчаті 11,5с розміру, синього кольору із зображенням квіток жовто-зеленого кольору; тапки матерчаті 23-го розміру чорного кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 22-го розміру коричневого кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 24-го розміру синього кольору із зображенням різнокольорових фігур; тапки матерчаті 23-го розміру синього кольору із зображенням різнокольорових фігур; тапки матерчаті 32-го розміру рожевого кольору із зображенням тварин та фігур; тапки матерчаті 21-го розміру червоного кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 22-го розміру червоного кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 23-го розміру червоного кольору із зображенням тварини; тапки матерчаті 24-го розміру червоного кольору із зображенням тварини ; тапки матерчаті 24-го розміру синього кольору із зображенням тварини ; тапки матерчаті 17,5-розміру червоного кольору із зображенням квітів чорного кольору; тапки матерчаті 19-го розміру червоного кольору із зображенням квітів чорного кольору; тапки матерчаті 19,5-розміру червоного кольору із зображенням квітів чорного кольору; тапки в`язані 32-35 розміру, рожевого кольору із бантом, етикетка «Softsail»; тапки в`язані 28-31 розміру, блакитного кольору із бантом, етикетка «Softsail»; тапки в`язані 32-35 розміру, білого кольору із бантом, етикетка «Softsail»; тапки в`язані 28-31 розміру, червоного кольору із бантом, етикетка «Softsail»; тапки в`язані 24-27 розміру, чорного кольору із бантом, етикетка «Softsail»; теплі колготи жіночі коричневого кольору; колготи жіночі «BFL» 6х; 4 штуки лосин жіночих теплих, чорного кольору; 10 шт. колгот жіночих чорного кольору; 6 шт. дитячих светрів чорного кольору; лосини чоловічі сірого кольору; труси чоловічі темно-синього кольору в блакитну смужку; 5 халатів жіночих, червоного, синього, зеленого та коричневого кольорів; 3 шт. чоловічих майки чорного кольору; чоловічу шапку з емблемою «Найк»; чоловічу шапку темно-синього кольору; 2 шт. колгот жіночих чорного кольору; дитячі спортивні штани чорного кольору; колготи жіночі капронові; 9 шт. футболок натільних з довгим рукавом чорно-білого кольору; 5 шт. сорочок чоловічих темно-синього кольору в білу клітинку; дитячий светр рожевого кольору з зображенням тварини; дитячий светр сірого-білого та червоного кольору, з зображенням тварини; дитячий светр темно-синього кольору; дитячий светр бірюзового кольору; 3 дитячі светри чорного кольору; - 2 светри чорного кольору; светр сірого кольору; 2 шт. колгот «Мальва» коричневого кольору; колготи «Мальва» чорного кольору; 5 пар чоловічих шкарпеток темно-синього кольору розміром 25-27 із етикеткою «Житомир»; 3 пари чоловічих шкарпеток теплих сірого кольору розміром 25-27 із етикеткою «Житомир»; 3 пари чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 36-41 із етикеткою «Корона спорт»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 36-41 із етикеткою «Корона спорт»; 1 пару чоловічих шкарпеток коричневого кольору розміром 36-41 із етикеткою «Корона спорт»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 40-44 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 4 пари чоловічих шкарпеток синього кольору розміром 40-44 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 4 пари чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 40-44 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 2 пари чоловічих шкарпеток синього кольору розміром 36-39 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 36-39 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 1 пару чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 36-39 із етикеткою червоного кольору «FOR NRAINING SPORT»; 4 пари чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 27-29, 42-45 із етикеткою коричневого кольору «Добра пара добра якість»; 2 пари чоловічих шкарпеток синього кольору розміром 29, 44-45 із етикеткою сріблястого кольору «SPORT LINE»; 3 пари чоловічих шкарпеток чорного кольору розміром 25-27 із етикеткою чорного кольору «MILENA MENS SOCKS»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 36-41 із етикеткою «Корона спорт»; 2 пари чоловічих шкарпеток сірого кольору розміром 30-35 із етикеткою «Корона спорт»; дитячі шкарпетки з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 сірого кольору із зображенням автомобіля; дитячі шкарпетки з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 синього кольору із зображенням автомобіля; 3 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 чорного кольору із зображенням літака та автомобіля; 3 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 блакитного кольору із зображенням метеликів; дитячі шкарпетки з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 коричневого кольору із зображенням орнаменту; дитячі шкарпетки з етикеткою «свет термо хлопок» розміром 22-28 чорного кольору із зображенням метелика і автомобіля; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 27-34 блакитного кольору із зображенням автомобілів; 3 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «Малиш» розміром 27-34, 19-26 зеленого кольору із зображенням автомобілів; 2 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «Малиш» розміром 19-26 сірого кольору із зображенням автомобілів; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 блакитного кольору із зображенням автомобілів; 2 пари дитячих шкарпеток з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 чорного кольору із зображенням автомобілів; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 коричневого кольору із зображенням автомобілів; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 зеленого кольору із зображенням автомобілів; дитячі шкарпетки з етикеткою «Малиш» розміром 11-18 сірого кольору із зображенням автомобілів; 7 пар жіночих шкарпеток з етикеткою рожевого кольору із надписом «Корона жіночі носки махрові» розміром 37-42 рожевого, сірого, коричневого, чорного, блакитного кольорів; 2 пари шкарпеток з етикеткою «Корона махрові бамбук» розміром 26-31, 32-37 чорного кольору із зображенням ромбів фіолетового кольору; шкарпетки з етикеткою «Корона махрові бамбук» розміром 26-31, 32-37 фіолетового кольору із зображенням ромбів темно фіолетового кольору; 2 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO» сірого кольору із зображенням геометричних фігур розміром 35-38, 38-41; шкарпетки жіночі із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO» сірого кольору розміром 38-41; шкарпетки жіночі із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO » сірого кольору розміром 35-38 із зображенням різнокольорових куль; шкарпетки жіночі із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO » сірого кольору розміром 35-38 у сіро-чорну смужку; шкарпетки жіночі із етикеткою «WOMEN SOFTSAIL THERMO » сірого кольору розміром 39-48 із біло-червоною, чорною дрібною смужкою; 2 пари шкарпеток жіночих із етикеткою червоного кольору із надписом «Ластівка» рожевого кольору розміром 37-41; 3 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 синього кольору із різнокольоровими малюнками; 1 пару шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 бордового кольору; 3 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 світло-коричневого кольору; 4 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 фіолетового кольору із ромбами; 3 пари шкарпеток жіночих із етикеткою «ВЕРСАЛЬ ВС» розміром 23-25 жовтого кольору у горошок; шкарпетки із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 25-27 чорного кольору; 2 пари шкарпеток із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 27-29 чорного кольору; 2 пари шкарпеток із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 25-27 синього кольору; 2 пари шкарпеток із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 27-29, синього кольору; 3 пари чоловічих шкарпеток із етикеткою із надписом «ANGORA» розміром 40-43 сірого, чорного, коричневого кольору; 8 пар жіночих шкарпеток із етикеткою «MILENA MENS SOCKS» розміром 23-25, 36-38 бордового, синього та зеленого кольору; 2 пари жіночих колгот чорного кольору з етикеткою «KENALIN M-L»; жіночі колготки чорного кольору з етикеткою «KENALIN бамбукові волокна M-L»; жіночі колготки коричневого кольору з етикеткою «KENALIN ХL 2ХL»; 3 шт. штанів дитячих чорного кольору із зображенням різнокольорових малюнків; 2 шт. штанів дитячих флисових чорного кольору з етикеткою із написом «Золото 45»; штани дитячі темно-синього кольору із зображенням малюнків квітів, метеликів; дитячі штани темно-синього кольору; дитячий светр комбінованих кольорів, білого, сірого та чорного кольору; 4 дитячих светри сірого кольору, дитячий светр рожевого кольору; штани темно-синього кольору; светр комбінованих кольорів сірого та синього кольору; дитячий светр комбінованих кольорів чорного, білого, рожевого кольору; кофта дитяча чорного та сірого кольору; кофта дитяча комбінованих кольорів, рожевого, білого, сірого та чорного кольору; шкарпетки червоного кольору із зображенням сніговика; кофта дитяча комбінованих кольорів білого, голубого, чорного кольору; труси чоловічі темно-синього кольору; светр дитячий комбінованих кольорів сірого, білого, голубого, чорного кольору; светр комбінованих кольорів сірого, чорного кольору; 4 кофти білого, сірого та червоного кольору; колготи голубого кольору; дитячий светр сірого та рожевого кольору залишити у власника ОСОБА_8 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1