Провадження № 1-кп/161/117/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001276 від 05 квітня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працює, раніше судимого: 1) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі; 2) вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., 3) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2018 року за ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, який ухвалою Волинського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року змінено та призначено остаточне покарання за ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 345 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Луцьким міськрайонним судом проводився судовий розгляд в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України, в якому підтримання державного обвинувачення, відповідно до ст.ст. 36, 37 КПК України, здійснювалося прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та чергове судове засідання призначене на 05 квітня 2018 року.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , 05 квітня 2018 року, близько 10 год. 45 хв., перебуваючи в залі судових засідань № 6 Луцького міськрайонного суду Волинської області, що за адресою: м. Луцьк вул. Конякіна, 3, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, після завершення судового засідання у вищевказаному кримінальному провадженні, із заздалегідь підготовленого, невстановленого досудовим розслідуванням пристрою, умисно плеснув в напрямок обличчя прокурору Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 рідину рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 2743 від 19 червня 2018 року, містить у собі барвник "Фуксин основний", чим спричинив останньому тілесні ушкодження: хімічний опік невідомою речовиною правого ока, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 287 від 16 квітня 2018 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень та пошкодивши нею належні останньому костюм торгівельної марки "Arber", вартістю 3999 грн. та сорочку, вартістю 419 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4418 грн.

Крім того, він же, 05 квітня 2018 року, близько 10 год. 59 хв., перебуваючи в залі судових засідань № 6 Луцького міськрайонного суду Волинської області, що за адресою: м. Луцьк вул. Конякіна, 3, продовжуючи свої протиправні дії відносно прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , після умисного заподіяння останньому тілесних ушкоджень та пошкодження його майна, у зв`язку із виконанням потерпілим своїх службових обов`язків, висловив відносно нього словесні погрози умисним вбивством та насильством, які потерпілий сприйняв реально, як такі, що загрожують його життю та можуть бути реалізовані ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Також, своїми протиправними діями, які виразились в умисному пошкодженні майна, що належить працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням службових обов`язків працівником правоохоронного органу, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 347 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в погрозі вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 345 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 345 КК України визнав частково та показав, що він дійсно, 05 квітня 2018 року, перебуваючи в залі судових засідань № 6 Луцького міськрайонного суду Волинської області, що за адресою: м. Луцьк вул. Конякіна, 3, плеснув в обличчя прокурору Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 антисептиком, внаслідок чого, спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, адже це підтверджується висновком судово-медичної експертизи. При цьому, вказав, що такі його дії потерпілий спровокував своєю поведінкою, бо не покинув зал після судового засідання, чим не виконав вказівку вартового. Однак, не визнав факт пошкодження майна, належного прокурору, оскільки, дійсно він його облив рожевою речовиною, але вважає, що речі можна відіпрати. Разом з цим, за епізодом погрози вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу, він також показав, що дійсно сказав до прокурора після судового засідання вислів: "…мій перший день на свободі, буде твоїм останнім", але не вважає це погрозою, а даний вислів означав, що хоче ламати всю "систему" і доводити до кінця свою невинуватість у справі, державне обвинувачення в якій підтримував прокурор ОСОБА_5 . Крім того, підтвердив, що в присутності працівників швидкої медичної допомоги сказав до прокурора вислів: "тебе не проблема знайти", що означало, що він знає, де потерпілий працює і проживає. У вчиненому не розкаявся, водночас, взагалі не вважає себе винним у епізодах щодо пошкодження майна, що належить працівнику правоохоронного органу та в частині погрози вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу, оскільки такі його дії пов`язані з протестом дій прокурора ОСОБА_5 , бо той приховав відеозапис, який є доказом його невинуватості.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому органами досудового розслідування злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 345 КК України, його винність у їх вчиненні повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він здійснював процесуальне керівництво в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.ч. 1, 2 ст.190, ч. 2 ст. 146 КК України, чергове судове засідання якого призначене на 05 квітня 2018 року. В цей день, по завершенню судового засідання, він підійшов до обвинуваченого з метою вручення зміненого обвинувального акту, однак останній відмовився від його отримання, у зв`язку з чим, був змушений вийти із залу судових засідань та знайти понятих з метою складання відповідного акту. Через деякий час, він звернув увагу на те, що забув матеріали кримінального провадження в залі судових засідань, тому повернувся, щоб їх забрати. Забравши кримінальне провадження, почав проходити повз конструкцію зі скла, відчув як в праву сторону його обличчя ОСОБА_3 вилив невідому речовину і при цьому, повідомив йому, що це за те, що той неякісно проводив досудове розслідування. Побачивши, що його обличчя та одяг облиті рожевою речовиною та в нього почало різко пекти праве око, щока та шия, у зв`язку з чим, викликав швидку медичну допомогу та слідчо-оперативну групу, а в цей обвинувачений постійно звертався до нього нецензурною лексикою та сказав вислів, що "…мій перший день на свободі, буде твоїм останнім", який він сприйняв реально, адже ОСОБА_3 завжди погрожував йому. Просив суворо покарати обвинуваченого.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_8 показав, що в той день він перебував на посту, тобто біля вхідних дверей скляної конструкції. Після закінчення судового засідання, прокурор ОСОБА_5 підійшов до обвинуваченого та хотів вручити якійсь документ. ОСОБА_3 не захотів нічого брати та підписувати, а потім несподівано плеснув в обличчя та на одяг потерпілого якусь рожеву речовину, внаслідок чого, прокурор почав кричати, а обвинувачений казав, що це йому (потерпілому) за те, що він неякісно проводив досудове розслідування. При цьому, зазначив, що між потерпілим і обвинуваченим постійно була словесна суперечка.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 05 квітня 2018 року обвинуваченого ОСОБА_3 конвоювали на судове засідання. Після його закінчення, прокурор підійшов до обвинуваченого та просив щось той підписати, після чого, потерпілий із обвинувачений розмовляли на підвищених тонах, суть розмови не пам`ятає, але вказав, що погрози прокурору він не чув, а потім побачив, що ОСОБА_3 плеснув на прокурора червоною речовиною.

В свою чергу, свідок ОСОБА_10 показав, що в той день конвоювали ОСОБА_3 до Луцького міськрайонного суду. Після засідання, до нього внутрішнім телефоном подзвонили вартові та попросили піднятись в зал судових засідань № 6. Зайшовши до залу, побачив, як прокурор ОСОБА_5 тримався за лице і при цьому, його обличчя та одяг облиті рожевою речовиною, а ОСОБА_3 звертався до потерпілого із нецензурною лексикою. Після чого, прийнято рішення провести повний обшук обвинуваченого, однак ніяких заборонених предметів в ході його проведення не виявлено.

Вказані показання потерпілого та свідків, тай самого обвинуваченого повністю узгоджуються між собою та підтверджуються протоколом огляду місця події з доданими фототаблицями та оптичним носієм від 05 квітня 2018 року, якими зафіксовано обстановку залу судових засідань № 6 Луцького міськрайонного суду, в якому мали місце вищевказані події, місцезнаходження обвинуваченого та потерпілого.

Протоколом огляду місця події від 05 квітня 2018 року, яким зафіксовано, що в приміщенні кабінету № 418 Луцького ВП ГУНП у Волинській області потерпілий ОСОБА_5 добровільно надав працівникам поліції особистий піджак, синього кольору та сорочку, на яких наявні сліди речовини рожевого кольору у вигляді плям.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів з доданим описом від 13 квітня 2018 року, який зафіксовано, що згідно ухвали слідчого судді від 11 квітня 2018 року вилучено відеозапис із архіву Луцького міськрайонного суду.

Протоколом огляду документу (відеозапису) із доданими фототаблицями від 13 квітня 2018 року, яким зафіксовано факт вчинення протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_3 відносно потерпілого ОСОБА_5 .

Висновком експерта № 287 від 16 квітня 2018 року, яким встановлено, що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: хімічний опік невідомою речовиною правого ока. Дане тілесне ушкодження виникло від місцевої дії невідомої речовини і могло утворитись в час та спосіб, що зазначені в медичній документації, ухвалі та самим підекспертним. Виявлений у ОСОБА_5 хімічний опік невідомою речовиною правого ока немає ознак небезпеки для життя і за ступенем тяжкості дане тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Висновком експерта № 2743 від 19 червня 2018 року, згідно якого, речовина, яка нашарована на наданих на дослідження піджаку та сорочці ОСОБА_5 , вилучених під час огляду місця події від 05 квітня 2018 року, а також на марлевому тампоні, яким проведено змиви із поверхні спеціально обладнаного приміщення для тримання обвинувачених - підсудних в приміщенні Луцького міськрайонного суду, являє собою барвник "Фуксин основний".

За висновком судово-психіатричного експерта № 137 від 11 травня 2018 року встановлено, що у ОСОБА_3 на час інкримінованих протиправних дій та на даний час виявляє ознаки диссоціального розладу особистості в стані нестійкої компенсації з елементами захисної поведінки. Однак, ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляла чи позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії/бездіяльність і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру на даний час не потребує.

Довідкою вартості приватного підприємця ОСОБА_11 , згідно якої вартість костюму марки "Arber", становить 3999 грн., вартість сорочки з довгим рукавом - 419 грн.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_3 з приводу відсутності факту пошкодження, належного потерпілому майна, оскільки, на його думку, його можна відіпрати, проте суд не бере до уваги їх і розцінює як намагання ухилитись від встановленої кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин та понесення законного покарання з огляду на п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", судам роз`яснено, що під знищенням майна, слід розуміти доведення його до повної непридатності для використання за цільовим призначенням. При пошкодженні майна настає погіршення його якості, зменшення цінності або приведення на деякий час у стан, непридатний для використання за цільовим призначенням. Вирішуючи питання, чи є злочином умисне знищення або пошкодження майна, потрібно врахувати не тільки вартість і розмір майна в натуральному вигляді (вага, обсяг, кількість), а й значення знищеного чи пошкодженого майна для потерпілого. Під майном слід розуміти як рухоме (гроші, цінні папери, одяг, автомобілі, мотоцикли, худобу, тощо), так і нерухоме (житловий будинок, дача, плодово-ягідні та інші насадження, посіви, тощо) майно, яке є власністю працівника правоохоронного органу чи його близького родича або перебуває у його відповідальному володінні. Знищення майна означає доведення його будь яким способом до повної непридатності для використання за цільовим призначенням. Пошкодження майна - це погіршення його якості, зменшення цінності або приведення на деякий час у стан, не придатний для використання за цільовим призначенням.

Разом з тим, покази обвинуваченого з приводу того, що реальної погрози життю чи здоров`ю прокурору потерпілому не було, суд не враховує, оскільки, відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", для кваліфікації дії винної особи достатньо встановити лише факт погрози працівнику правоохоронного органу або його близьким родичам у зв`язку з використанням цим працівником службових обов`язків. Погроза може виявлятися у висловлюванні (усно, письмово, із застосуванням технічних засобів), а також жестах або діях, за допомогою яких винний залякує потерпілого вчиненням вбивства, застосування до нього насильства чи знищенням його майна. Наявність реальних підстав побоювання потерпілим виконання погроз не є обов`язковою. Під погрозою насильством слід розуміти погрозу заподіяння потерпілому побоїв чи тілесних ушкоджень. Як погрозу знищення майна слід кваліфікувати погрозу знищити будь яке майно повністю або його частину.

Беручи до уваги те, що потерпілий ОСОБА_5 висловлювання обвинуваченого сприйняв реально, про що зазначив у своїх показах в судовому засіданні, крім того, суд немає підстав ставити під сумнів правдивість показів потерпілого у даному кримінальному провадженні, а тому доводи обвинуваченого в цій частині є безпідставними.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його молодий вік, відомості про те, що він неодноразово судимий та судимості не зняті та не погашені у встановленому Законом порядку, інформацію про стан його здоров`я, зокрема те, що він перебуває під наглядом у ВОПЛ з діагнозом: "Диссоціальний розлад особистості", а також дані висновку судово-психіатричної експертизи № 137 від 11 травня 2018 року, думку потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні просив призначити йому суворе покарання.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частин статей, за якими його засуджується та на підставі вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим покарання за новим вироком, до відбуття визначає йому остаточне покарання, у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства, при цьому, зарахувавши повністю відбуту ним частину покарання за попереднім вироком.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертизи хімічних речовин виробництв та спеціальних хімічних речовин, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 345 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;

за ч. 1 ст. 347 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2018 року та ухвалою Волинського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року більш суворим за новим вироком, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 04 квітня 2019 року, тобто з дня ухвалення даного вироку.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк перебування під вартою з 07 травня 2018 року по 08 лютого 2019 року включно, з розрахунку - один день тримання вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання, остаточно призначеного за даним вироком, відбуту ним повністю частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2018 року та ухвалою Волинського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у виді позбавлення волі за період з 26 квітня 2017 року по 03 квітня 2019 року включно, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: дев`ять оптичних дисків для лазерних систем зчитування форматів "DVD-R" залишити при матеріалах кримінального провадження; піджак, сорочку повернути потерпілому ОСОБА_5 ; марлеві тампони зі слідами барвника "Фуксин основний" - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи хімічних речовин виробництв та спеціальних хімічних речовин в сумі 3575 (три тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебувають під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1