Справа № 473/3615/18
Номер провадження1-кп/473/358/2018
Категорія: ч.3 ст.186 КК України
ВИРОК
іменем України

"14" листопада 2018 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петрівка Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, реєстрації постійного місця проживання не має, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1.28.07.2008 року Красногвардійським районним судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст.186 КК України до 04 років позбавлення волі,

2.25.09.2012 року Красногвардійським районним судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 01 року позбавлення волі,

3.05.03.2014 року Красногвардійським районним судом Автономної Республіки Крим за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 1, ч.1 ст.70 КК України до 04 років 02 місяців позбавлення волі, звільненого з місця відбування покарання 16 січня 2018 року за відбуттям строку покарання,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

14 вересня 2018 року біля 05 годин 00 хвилин в селі Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, обвинувачений ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння чужим майном прибув до домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи біля зазначеного домоволодіння, обвинувачений ОСОБА_7 переліз через паркан та зайшов на територію домоволодіння, де в подальшому, шляхом пошкодження вікна, проник до житлової кімнати будинку, в якій спала потерпіла ОСОБА_5 .. Коли потерпіла ОСОБА_5 прокинулася та помітила обвинуваченого ОСОБА_7 , вона почала вимагати, щоб обвинувачений ОСОБА_7 покинув будинок, виштовхуючи його руками. Проходячи по кімнаті житлового будинку, обвинувачений ОСОБА_7 помітив на столі мобільний телефон моделі «Samsung SGH C130» в корпусі чорно сірого кольору вартістю 200 гривень та зарядний пристрій до вказаного мобільного телефону вартістю 50 гривень, якими обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, відкрито заволодів. На заперечення потерпілої ОСОБА_5 , щодо повернення мобільного телефону та зарядного пристрою до нього, обвинувачений ОСОБА_7 не реагував та покинув територію домоволодіння, де мешкає потерпіла ОСОБА_5 .. Внаслідок відкритого заволодіння обвинуваченим ОСОБА_7 майном потерпілої ОСОБА_5 , її була спричинена матеріальна шкода в розмірі 250 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю мобільного телефону в корпусі чорно сірого кольору з зарядним пристроєм до нього, якими він відкрито заволодів в присутності потерпілої ОСОБА_5 із кімнати житлового будинку, де мешкає потерпіла ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , яке мало місце 14 вересня 2018 року в ранковий час доби, біля 05 годин 00 хвилин.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 ..

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає вчинення ним злочину щодо особи похилого віку, а також рецидив злочинів.

Мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом та положення закону, якими керувався суд.

13 листопада 2018 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_7 , з участю захисника адвоката ОСОБА_6 , при отриманні згоди на укладення угоди про визнання винуватості від потерпілої ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.4 ст.469, ст.472 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Цією угодою визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України в виді позбавлення волі строком на 04 /чотири/ роки 06 /шість/ місяців.

Крім того угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 вірно надана за ч.3 ст.186 КК України.

Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим ОСОБА_7 взятих на себе зобов`язань, наявність у нього фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання на підставі угоди про визнання винуватості від 13 листопада 2018 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 просили суд затвердити угоду про винуватість на визначених в ній умовах, а потерпіла ОСОБА_5 дала письмову згоду на затвердження судом даної угоди про винуватість на визначених в ній умовах.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_6 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити основне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до визначеного угодою про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 та главою 35 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про винуватість, укладену 13 листопада 2018 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 , з участю захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання в виді 04 /чотирьох/ років 06 /шести/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в дільниці слідчого ізолятора Державної установи «Снігурівська виправна колонія №5», обчислюючи строк відбування основного покарання з дня його взяття під варту за ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання тримання його під вартою з 18 вересня 2018 року до набрання вироком законної сили, за правилами ч.5 ст.72 КК України, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1