Справа № 544/1602/18
Пров. № 1-кп/ 544/26/2019
В И Р О К
іменем України
17 січня 2019 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин по вул. Соборна,41, кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000505 від 24.10.2018, за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянинаУкраїни, освіта середня спеціальна, працюючого водієм ТОВ «Агротранс Грейн», перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який органами досудового розслідування обвинувачується в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),
з участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
у с т а н о в и в:
24 жовтня 2018 року о 13 год. ОСОБА_3 , керував технічно-справним автомобілем DAF XS 105.460 державний номер НОМЕР_1 з причепом Shmitz AFY 18 державний номер НОМЕР_2 , та рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський, Пирятинського району Полтавської області, при цьому грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за наступних обставин.

Так, у вказаний час водій ОСОБА_3 , виконуючи маневр розвороту ліворуч, допустив неуважність, грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху, не переконавшись в безпеці виконання даного маневру, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2171 державний номер НОМЕР_3 з причепом КРД 050100 державний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по вказаному автошляху в напрямку м. Харкова, внаслідок чого відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 2171 державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в та під м`які мозкові оболонки лівої скроневої долі головного мозку та міжполушарної складки мозочку і лівої півкулі мозочку, забито-рваної рани нижньої губи справа та нижньої щелепи справа, саден обличчя переважно зліва, кровопідтіку нижньої шелепи зправа і правої брови та спинки носу і лівої підочно-вилицевої та передвушної ділянки обличчя, кровопідтіку груднини, правого плеча, правої гомілки, осадненого кровопідтіку лівої кисті, перелому лівої плечової кістки, перелому лівої ліктьової та лівої променевої кісток з рваною раною лівого передпліччя, виливу крові в плевральну та черевну порожнини, розриву серцевої сорочки та рваної рани серця, перелому хребта з надривом спинного мозку в нижньо-шийному відділі, розриву шийно-краніального зчленіння, перелому 2-4 ребер зліва, та 1-5 ребер зліва і 2-5 ребер зліва, та 1-6 ребер справа, надривів та крововиливів легенів, перелому лівого ріжка під`язичної кістки, розриву-розтріскувань лівої долі печінки, що утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону легкового автомобіля при ДТП в якості пасажира, та які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 087-Д від 06.12.2018, за ступенем тяжкості, відносно живої особи, відповідають тяжкому ступеню тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення та явились причиною її смерті.

Також, у результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 2171 державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: розтрощення голови з чисельними переломами лицьового та мозкового черепу з відривом склепіння черепу і наявністю обширної рваної рани м`яких тканин голови з розміченням речовини головного мозку та відсутністю його великого масиву, рани підборіддя справа, рани лівої тім`яної ділянки, поверхневих ран та осаднень обличчя, перелому правого плеча в середній третині з кровопідтіком, уламкового перелому лівого плеча в середній третині, кровопідтіку лівого плеча, садна та рани лівого плеча, садна та забитої рани лівого передпліччя, осадженої гематоми лівої кисті та зап`ястка з її вивихом, осадненого кровопідтіка лівого стегна, кровопідтіків та саден зі зчісуванням епідермісу лівого наколінника, кровопідтіку правого стегна, крововиливів в та під м`які мозкові оболонки решток півкуль головного мозку, розриву правого грудинно-ключичного зчленіння, перелому лівої ключиці в середній третині, перелому 2-5 ребер зліва, розриву серцевої сорочки та розриву серця, розриву хребта та спинного мозку в грудному відділі, перелому 1-11 ребер зліва по двом лініям та 2-10 ребер зліва і 2-10 ребер зправа та 1-10 ребер справа з вистоянням коп`євидних уламків в плевральні порожнини, розривів та крововиливів легенів, надриву селезінки, розривів розтріскувань правої долі печінки, перелому кісток тазу зліва з розходженням лівого сіднично-куприкового зчленіння, перелому обох гілок лонної кістки справа, крововиливів в стінку шлунку та брижейку кишковика і м`які тканини тазу, що утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону легкового автомобілю при ДТП в якості водія легкового автомобілю та, згідно висновку судово-медичної експертизи № 086-Д від 06.12.2018, за ступенем тяжкості відносно живої особи відповідають тяжкому ступеню тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення та спричинили його смерть.

Згідно висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 582/583 від 11.12.2018 в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Невідповідності дій ОСОБА_3 з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті.Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд знаходить їх достатніми та істинними.

Враховуючи те, що обвинувачений та представник потерпілого не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 286 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої статтею 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005 р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ізмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно пункту 1 ст. 66 КК, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Ураховується також особа обвинуваченого, який має статус внутрішньо переміщеної особи, раніше не судимий, частково відшкодував завдані потерпілому збитки, за місцем роботи характеризується позитивно, алкогольною та наркотичною залежністю не страждає, має на утриманні неповнолітню дитину.
Крім того, при обрані обвинуваченому покарання суд враховує конкретні обставини справи, поведінку обвинуваченого після скоєння ДТП, який з місця пригоди не зник, намагався надати допомогу потерпілим. Судом не враховуються доводи захисту із посиланням на висновок інженерно-транспортної експертизи про наявність невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху у діях іншого учасника ДТП водія ОСОБА_8 , оскільки експерт не дав однозначної ствердної відповіді на це питання, посилаючись на наявність 2 варіантів висновку з урахуванням розрахованих вихідних даних мінімальної швидкості руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_8 , на основі яких проводилося експертне дослідження.
Ураховуючи викладене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, конкретні обставини справи, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому мінімального основного покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.3 ст. 286 КК України та не вбачає підстав для звільнення його від покарання з випробуванням чи обрання більш м`якого покарання.
На думку суду, саме таке покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Ухвалою суду від 22 грудня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком дії до 19 лютого 2019 року і суд не вбачає підстав для його зміни чи скасування.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна, а саме: автомобіля марки DAF модель XF 105.460 д.н.з НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ модель AFW 18 д.н.з. НОМЕР_2 , належних ТОВ «ТД ТАН» та ТОВ «ТОРГ», накладеного згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.10.2018, автомобіля ВАЗ 2171 державний номер НОМЕР_3 з причепом КРД 050100 державний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за ОСОБА_8 , накладеного згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.10.2018.

Приписами ч. 2 ст. 124 КПК установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні становлять 1144 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Строк покарання обвинуваченому рахувати з 17 січня 2019 року, зарахувавши в строк відбуття покарання тримання під вартою в якості запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000505 від 24.10.2018 з 24 жовтня 2018 року по 16 січня 2019 року включно.
Арешт майна - автомобіля марки DAF модель XF 105.460 д.н.з НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ модель AFW 18 д.н.з. НОМЕР_2 , належних ТОВ «ТД ТАН» та ТОВ «ТОРГ», накладеного згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.10.2018; автомобіля ВАЗ 2171 державний номер НОМЕР_3 з причепом КРД 050100 державний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за ОСОБА_8 , накладеного згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.10.2018- скасувати.

Речові докази у справі: автомобіль марки DAF модель XF 105.460 д.н.з НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ модель AFW 18 д.н.з. НОМЕР_2 , належних ТОВ «ТД ТАН» та ТОВ «ТОРГ», що передані на зберігання ТОВ «АГРОТРАНС ГРЕЙН»; автомобіля ВАЗ 2171 державний номер НОМЕР_3 з причепом КРД 050100 державний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за ОСОБА_8 , що знаходиться на території Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області - повернути їх законним володільцям.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , витрати на проведення інженерно- технічної експертизи в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. у кримінальному провадженні, унесеному до ЄРДР за № 0000505 від 24.10.2018, на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, для обвинуваченого, який утримується під вартою з моменту вручення йому копії судового рішення.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: