Справа № 442/2202/19
Провадження № 1-кп/442/206/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000412 від 06.03.2019 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 близько 10 год. 20 хв. 06.03.2019, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою особоистого збагачення, переліз через огорожу та проник на територію будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав акумуляторну батарею марки „N 150 вартістю 1 433 грн 34 к., яка належить ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_3 умисно, таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням у сховище, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань, при цьому, свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, повністю погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення. Попросив вибачення у потерпілого. Просив суд його суворо не карати.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в сховище.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого ОСОБА_3 та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі обставини та обтяжуючі обставини.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, умисним, дані про його особу, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, одружений, має на вихованні неповнолітню дитину, характеристика за місцем проживання відсутня.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає можливим врахувати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих обставин не встановлено.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, думку потерпілого щодо покарання, який просив суворо не карати, наявність 2 пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. В той же час суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, за умови якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Щодо процесуальних витрат у розмірі 858 грн за проведення Львівським НДЕКЦ при МВС України судової експертизи № 9/183 від 25.03.2019, то вони у відповідності до ст. 124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень за проведення Львівським НДЕКЦ при МВС України судової експертизи № 9/183 від 25.03.2019.
Речові докази: акумуляторну батарею марки „N 150 після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 ; DVD диск з зображенням відеонагляду по вул. І. Франка в м. Дрогобичі зберігати в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1