печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
22.11.2018 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого, старшого слідчого в особливо важливих справах управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, у кримінальному провадженні № 0003443 від 30.10.2017.
Обгрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003443 від 30.10.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у межах вказаного досудового розслідування встановлено незаконну діяльність групи посадових осіб ТОВ «Євро Стардарт Буд» (код 40592012), ТОВ «Кнаус Сіті» (код 40311720), ТОВ «Євро Інвест Плюс» (код 38997820) та ТОВ «Домобудівний комбінат-7» (код 38526328), які шляхом оформлення фіктивних безтоварних операцій з низкою підприємств, що входять до складу декількох «транзитно-конвертаційних» груп, зокрема, організували протиправну діяльність, направлену на ухилення від сплати податків та виведення коштів у тіньовий неконтрольований державою обіг шляхом їх незаконної конвертації у готівку.

Зокрема, згідно висновоку аналітичного дослідження, складеного ГУ ДФС у м. Києві за постановою слідчого про залучення як спеціалістів №95/26-15-16-02-20/38526328 від 01.11.2018, встановлено, що на підставі висновку аналітичного дослідження проведеного ГУ ДФС у м.Києві встановлено, що ТОВ «Домобудівний комбінат-7» (код 38526328), неправомірно віднесено до податкового кредиту суми по податковим накладним виписаними підприємствами-постачальниками ТОВ «Атлантід Сіті» (), ТОВ «Бк Альянс Груп» (), ТОВ «Інк Буд» (), ТОВ «Будівельна Компанія "Віват Плюс» (), ТОВ «Євро Стандарт Буд» (), ТОВ «Акрос Груп Буд» (), ТОВ «Кнаус Сіті» () в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, та відповідно завищило податковий кредит в розмірі 5 425 996,15 грн.

Дослідженням фінансових операцій, проведених за участю ТОВ «Домобудівний Комбінат-7» () з питань взаємовідносин з ТОВ «Атлантід Сіті» (), ТОВ «Бк Альянс Груп» (), ТОВ «Інк Буд» (), ТОВ «Будівельна Компанія «Віват Плюс» (), ТОВ «Євро Стандарт Буд» (), ТОВ «Акрос Груп Буд» (), ТОВ «Кнаус Сіті» () у період з 01.01.2016 по 31.07.2018 року встановлено, що ТОВ «Домобудівний Комбінат-7» ухилилося від сплати податків на загальну суму 5 425 996,15 грн. у зв`язку з неправомірним віднесенням до складу об`єкту оподаткування операцій по отриманню ТМЦ (товарів/робіт/послуг) від ТОВ «Атлантід Сіті» (), ТОВ «Бк Альянс Груп» (), ТОВ «Інк Буд» (), ТОВ «Будівельна Компанія "Віват Плюс» (), ТОВ «Євро Стандарт Буд» (), ТОВ «Акрос Груп Буд» (), ТОВ «Кнаус Сіті» () в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене, дії службових осіб ТОВ «Домобудівний Комбінат-7» () по взаємовідносинах з ТОВ «Атлантід Сіті» (), ТОВ «Бк Альянс Груп» (), ТОВ «Інк Буд» (), ТОВ «Будівельна Компанія "Віват Плюс» (), ТОВ «Євро Стандарт Буд» (), ТОВ «Акрос Груп Буд» (), ТОВ «Кнаус Сіті» () та іншими за період з 01.01.2016 по 31.07.2018 року, спрямовані на легалізацію у розмірі 32 555 976,90 грн.

За версією органа досудового розслідування службові особи ТОВ «Домобудівний комбінат-7» особисто контролювали діяльність вищевказаних підприємств, що увійшли до складу зазначеної «транзитно-конвертаційної» групи та використовували їх реквізити, зокрема печатки, електронні ключі доступу до користування системою клієнт-банк та посилені ключі доступу для подачі податкової звітності від їх імені під час фіктивного відображення таких взаємовідносин.
Дії групи осіб, які використовуючи підконтрольні їм фіктивні підприємства та здійснюють незаконну діяльність, кваліфіковано за ч. 3 ст. 212 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України за сукупністю дані злочини є особливо тяжкими.
Крім того, в клопотанні зазначено, що з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються Державі, діями групи осіб за рахунок використання фіктивного підприємництва, проведення псевдорозрахункових фінансово-господарських операцій, не сплати податків, виникла необхідність у накладенні арешту суми ПДВ, розміщені в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) на рахунках зазначених підприємств.
Слідчий в судове засідання не з`явився, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримує та просить задовольнити.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або доходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Також санкцією ч. 3 ст. 209 КК України передбачена конфіскація майна одержаного злочинним шляхом.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «Кнаус Сіті» (код 40311720) та ТОВ «Домобудівний комбінат-7» (код 38526328), із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.
Доручити виконання ухвали Державній фіскальній службі України.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1