Справа № 369/3482/19
Провадження №1-кс/369/1130/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2019 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001199 від 12.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 з даним клопотанням, яке мотивував тим, Слідчим відділом Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0001199 від 12.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.,

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.03.2019 року приблизно о 05 годині невідома особа перебуваючи за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Лісова, 1, АГК "Гай", шляхом підпалу пошкодила автомобіль марки "Тойота Rav-4", д.н.з. НОМЕР_1 , чим заподіяла гр. ОСОБА_4 матеріального збитку, автомобіль марки «Nissan note» p.н. НОМЕР_2 чим заподіяла гр. ОСОБА_5 матеріального збитку, автомобіль марки «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_3 чим заподіяла гр. ОСОБА_6 матеріального збитку.

12.03.2019 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП Київської області відомості про вчинений злочин внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001199 , з правовою кваліфікацією, ч. 2 ст. 194 КК України та розпочато досудове розслідування.

За добровільною згодою власників, 15.03.2019 року під час проведення огляду за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Лісова, 1, АГК "Гай", було вилучено автомобіль марки "Тойота Rav-4", д.н.з. НОМЕР_1 , «Nissan note» p.н. НОМЕР_2 , «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_3 , два номерні знаки НОМЕР_1 , деформовані частини скла які вилучено до спеціальних пакетів № 4051767 та № 4051768.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Тому слідчий просив накласти арешт на наступне майно: автомобіль марки "Тойота Rav-4", д.н.з. НОМЕР_1 ; «Nissan note» p.н. НОМЕР_2 ; «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_3 ; два номерні знаки НОМЕР_1 ; деформовані частини скла які вилучено до спеціальних пакетів № 4051767 та № 4051768.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Відповідно до ч. 6 ст.107 КПК України незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001199 від 12.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно: автомобіль марки "Тойота Rav-4", д.н.з. НОМЕР_1 ; «Nissan note» p.н. НОМЕР_2 ; «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_3 ; два номерні знаки НОМЕР_1 ; деформовані частини скла які вилучено до спеціальних пакетів № 4051767 та № 4051768, задля забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1