Справа № 466/484/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ; скаржника ОСОБА_3 ; прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 10.12.2018 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000898 від 21.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.388 КК України.

Перевіривши доводи викладені у скарзі, дослідивши докази по доданих матеріалах, заслухавши думку скаржника та прокурора ,-

у с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 10.12.2018 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000898 від 21.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.388 КК України.

Просив скасувати вказану постанову.

В обгрунтування скарги зазначив, що СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області провадилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000898 від 21.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.388 КК України на підставі визначеної 14.05.2018 р. прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1.

Постановою слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 10.12.2018 р. вказане кримінальне провадження закрито.

Скаржник вважає, що дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню з наступних підстав.

На думку скаржника в абзаці 5 постанови слідчий, не встановивши, які особи зареєстрували право власності, констатує, що в їх діях відсутній склад злочину в порядку ч. ст.388 КК України, хоча відбулось відчуження майна.

14.08.2018 слідчий скеровує запит в Господарський суд Львівської області про надання інформації по рішенню суду від 08.11.2004 щодо накладення арешту на об`єкт нерухомості - гуртожиток по вул. Кульпарківська, 139 в м. Львові та надання копії такого рішення.

29.08.2018 отримує відповідь про те, що без зазначення номеру справи в межах якої накладався арешт на майно, інформацію та рішення надати не можливо. Крім того, судом надано відповідь, що за номерами справ, які вказано у запиті, арешт на гуртожиток судом не накладався.

Разом з тим, згідно інформації з копіями документів, які надійшли на запит з Першої Львівської державної нотаріальної контори, арешт на гуртожиток по вул. Кульпарківській, 139 в м. Львові накладено відповідно до документу №4/386-5/22 виданого Господарським судом Львівської області

У відповіді на запит, яка надійшла з Господарського суду Львівської області, вказано, що у справі №4/386-5/22 арешт на вказаний гуртожиток не накладався.

Так, скаржник вказує, що такі різні за змістом відповіді з двох організацій по одному і тому ж об`єкту мали б бути приводом для додаткового дослідження слідчим.

Крім того, з доводів обґрунтування скарги вбачається, що 25.06.2018 р. в рамках кримінального провадження прокурором зроблено запит в Першу Львівську нотаріальну контору про надання інформації хто саме з нотаріусів наклав арешт на приміщення по вул. Кульпарківській, 139 в м. Львові, чи скеровувались документи про накладення арешту для відома чи виконання в ЛОР ОКП «БТІ та ЕО», а також про надання належним чином завірених копій документів на підтвердження даної інформації. Відповідь на цей запит не отримано.

Слідчий, за доводами скаржника, не допитав реєстратора ОСОБА_6 , а використав матеріали кримінального провадження №0000148 від 15.01.2016 р. хоч вказане провадження стосувалося реєстрації об`єктів відчуження під час дії мораторію, згідно закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а це провадження стосується перереєстрації гуртожитків під час знаходження їх під арештом. Не допитавши реєстратора ОСОБА_6 по суті, слідчий, на думку скаржника зробив висновок, що реєстратор повністю дотримувався порядку реєстрації, який передбачений Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, чинною редакцією на 2006 рік.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, зсилаючись на обставини, викладені у скарзі. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 рішення якого оскаржується в судове засідання не з`явився, що згідно ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Прокурор, що здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти доводів скаржника, подала письмові заперечення та аналогічні до них пояснення. Вважає, що досудове розслідування проведено в повному обсязі та прийняте законне рішення про закриття кримінального провадження , а тому просить у задоволенні скарги відмовити.

За результатом судового розгляду вважаю, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В процесі розгляду скарги у судовому засіданні встановлено, що СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області провадилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000898 від 21.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.388 КК України.

Постановою слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 10 грудня 2018 р. вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України..

Підставою для закриття кримінального провадження, згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови є те, що в діях реєстратора ОСОБА_6 та посадових осіб ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» відсутні ознаки та склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.388 КК України.

Однак лише з такої мотивації вбачається неповнота досудового розслідування даного кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним без урахування та зібрання всіх доказів по справі та надання їм необхідної законної оцінки.

Так, судовим розглядом скарги встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження, що Першою Львівською державною нотаріальною конторою, 08.11.2004 року накладено арешт на гуртожиток по вул. Кульпарківській, 139 в м. Львові згідно заяви ВДВС Галицького РУЮ м. Львова №4/386-5/22 від 29.03.2004 року, на підставі наказів Господарського суду Львівської області № 4/1296-16/152 від 19.09.2003; №4/386-5/22 від 29.03.2004; №2/529-2/121 від 04.06.2004.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з 08.11.2004 по 31.12.2008 майно - гуртожиток по вул. Кульпарківська,139 в м. Львові перебувало під арештом.

18.09.2006 року реєстратором ОКП ЛОР БТІ та ЕО ОСОБА_7 зареєстровано право власності на гуртожиток по вул. Кульпарківська,139 в м. Львові за ТзОВ «Львівавтокомплектація», відповідно до рішення Третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» від 11.09.2006.

Відповідно до інформацій наданих Сихівським ВДВС м. Львова № 22753 від 26.06.2018 та № 27694 від 14.08.2018 встановити обставини, які були підставою для накладення арешту на майно ВАТ «Львівський автобусний завод» та ТзОВ «Львівавтокомплектація» та подальші підстави для їх зняття в період з 01.01.2004 по 31.12.2010 не вбачається можливим в зв`язку із знищенням матеріалів виконавчих проваджень та іншої документації відділу за вказаний період. Строки зберігання закінчених виконавчих проваджень 3 роки.

Органом досудового розслідування зазначено, що в ході досудового розслідування скеровувались запити для отримання наказів Господарського суду Львівської області про накладення арешту на нерухоме майно та отримання виконавчого провадження з даного питання, однак отримати документи якими спростувати чи підтвердити дані факти не представилось можливим в зв`язку із знищенням документації за термінами зберігання.

Однак у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування інформації, щодо неможливості встановлення підстав проведення реєстрації ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» нерухомого майна під час дії арешту на дане майно. Орган досудового розслідування обмежився лише запитами та відповідями на них, котрі містять протилежну інформацію. Зокрема згідно відповіді наданої Головою Господарського суду Львівської області ОСОБА_8 №04-17/572/18 від 29.08.2018, у суду відсутня інформація про накладення арештів на нерухоме майно - гуртожиток за адресою : м.Львів, вул. Кульпарківська, 139 у справах № 4/1296-16/152 від 19.09.2003; №4/386-5/22 від 29.03.2004; №2/529- 2/121 від 04.06.2004, що суперечить вищеописаному витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Також у матеріалах кримінального провадження відсутні будь які дані щодо перевірки слідчими або розшуковими діями отримання ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» процесуального документу про накладення арешту на гуртожиток по АДРЕСА_1 , його належну реєстрацію та виконання, процедури знищення журналів вхідної та вихідної кореспонденції за терміном зберігання, як ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» так і органу державної виконавчої служби, а також знищення матеріалів виконавчого провадження. Крім того, відсутні дані про отримання у передбачений вимогами КПК спосіб актів проведення такого знищення.

Органом досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх можливих осіб, які відповідальні, як за накладення та виконання арешту на нерухоме майно, так і знищення відповідної документації з цього приводу.

Таким чином, при встановленні факту проведення реєстрації відчуження майна під час дії арешту, слідчий передчасно дійшов висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідженню обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, які встановлені в ході досудового розслідування та прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку відсутністю ознак кримінального правопорушення, яке не грунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх. розгляду сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказувані обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником, чи законним представником.

Таким чином без всебічного дослідження вищевикладених питань, проведене розслідування є не повним.

За таких обставин рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження є передчасним та підлягає скасуванню

Керуючись ст. ст. 26, 91, 92, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 10.12. 2018 р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000898 від 21.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.388 КК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 28 січня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1