Постанова
Іменем України
20 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 220/1747/15-к
провадження № 51-1307км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги прокурора ОСОБА_13 , який брав участь у розгляді кримінального провадження у судах першої та апеляційної інстанцій, та представника потерпілого ТОВ «Кронос-Дон» ОСОБА_14 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000382 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_7 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецька, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
ОСОБА_8 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Донецька, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,
ОСОБА_15 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецька, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_8 ,
ОСОБА_9 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Донецька, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_10 ,
ОСОБА_16 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_12 ,
ОСОБА_17 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Умань Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_14 ,
ОСОБА_18 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Рихтичі Дрогобицького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_15 ,
ОСОБА_10 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Чернігова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_16 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2016 року визнано винуватими і засуджено: ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 365 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки; ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки кожного. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_15 звільнено від відбування основного покарання, а засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням на них обов`язків, передбачених пунктами 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
За цим же вироком ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383 КК України та виправдано їх через недоведеність вини в цій частині обвинувачення.
Ухвалено стягнути солідарно із засуджених ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 на користь: ТОВ «Кронос-Дон» для відшкодування матеріальної шкоди 9 600 грн; потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 для відшкодування моральної шкоди по 5 000 грн кожному, а також понесені ними витрати на правову допомогу в розмірі по 321 грн 53 коп. з кожного засудженого на користь кожного потерпілого.
Апеляційний суд Донецької області ухвалою від 08 червня 2017 року апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_14 , потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 залишив без задоволення, а вирок місцевого суду від 26 грудня 2016 року щодо ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 без змін.
Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 визнано винуватими і засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
Так, 08 травня 2015 року близько 14:00 ОСОБА_15 , будучи інспектором роти патрульної служби міліції особливого призначення «Свята Марія» ГУМВС України у м. Києві, тобто як працівник правоохоронного органу, перевищуючи надану йому владу та службові повноваження, діючи умисно, з порушенням вимог статей 2, 13, 14 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ, чинного на час скоєння злочину, за пособництвом ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_10 , які висловили згоду своєю присутністю, а за необхідності фізичною підтримкою надати допомогу інспектору міліції ОСОБА_15 у здійсненні ним своїх повноважень, діючи умисно, на двох автомобілях «Субару Форестер» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та «Хюндай Туксон» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), з метою перевірки попередньо отриманої оперативної інформації, згідно з якою на території ТОВ «Кронос-Дон» (вул. Степова, 1, с. Євгенівка, Великоновосілківський р-н, Донецька область) група озброєних осіб планувала вчинення злочину, прибули до адміністративної будівлі зазначеного підприємства, де, застосовуючи фізичне насильство щодо охоронців ТОВ «Кронос-Дон» - працівників охоронної фірми ТОВ «Альфа-Азов ЛТД», а саме: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , що виразилось у погрозі насильством, застосуванні спеціальних засобів стяжок, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, що виявились у протиправному перешкоджанні потерпілим у період часу з 14 до 15 години обрати за своєю волею місце перебування, примусовому утриманні їх в положенні лежачи на підлозі обличчям вниз та заклавши руки за спину, не даючи можливості підняти голову, змінити позу тіла, спричинивши тим самим потерпілим фізичні страждання, після чого вилучили з сейфу, що був у кімнаті бухгалтерії на другому поверсі адміністративної будівлі підприємства, грошові кошти ТОВ «Кронос-Дон» у розмірі 79 088 грн, трудові книжки працівників підприємства, касову книгу та інші документи цього товариства і залишалися на місці події до прибуття викликаних ними правоохоронних органів.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених, порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. На обґрунтування своєї вимоги зазначає, що суди безпідставно вийшли за межі висунутого обвинувачення та перекваліфікували дії ОСОБА_15 з ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України на ч. 2 ст. 365 КК України, а дії ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 з ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України, не взяли до уваги, що засуджені заволоділи майном ТОВ «Кронос-Дон» та проігнорували докази винуватості засуджених у вчиненні злочинів, за які їм було висунуто обвинувачення. Також вказав, що ухвала апеляційного суду належним чином не мотивована та не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
У касаційній скарзі представник потерпілого ТОВ «Кронос-Дон» ОСОБА_14 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про зміну судових рішень та призначення засудженим остаточного покарання у виді позбавлення волі: ОСОБА_15 на строк 8 років; ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 на 7 років, цивільні позови просив задовольнити повністю. Зазначає, що місцевий суд безпідставно вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, а також необґрунтовано виправдав зазначених вище осіб за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383 КК України, не взяв до уваги, що останні незаконно заволоділи майном потерпілих, погрожували їм, а тому суд, на його думку, дійшов передчасного висновку про можливість звільнення їх від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Вказав, що ухвала апеляційного суду належним чином не мотивована та не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 частково підтримала подані касаційні скарги та просила скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , засуджені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 заперечували проти задоволення касаційних скарг.
Захисник ОСОБА_11 , яка діє в інтересах засуджених ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , надіслала до суду касаційної інстанції заперечення на касаційну скаргу прокурора, в якому просила касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а судові рішення без зміни.
Представник потерпілого ТОВ «Кронос-Дон» ОСОБА_14 надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що касаційну скаргу підтримує в повному обсязі.
Мотиви Суду
Відповідно до положень ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який їх засуджено, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються детально наведеними у вироку доказами, які суд усебічно, повно та об`єктивно дослідив, правильно оцінив.
Доводи прокурора та представника потерпілого про те, що місцевий суд безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_15 з ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України на ч. 2 ст. 365 КК України, а дії ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 з ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України, як і про безпідставне їх виправдання за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383 КК України є необґрунтованими.
Так, зазначені прокурором та представником потерпілого доводи є аналогічними за своїм змістом доводам, викладеним в їх апеляційних скаргах, та були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Залишаючи без задоволення апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_14 , потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , апеляційний суд навів в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та дати правильну юридичну оцінку вчиненому.
За встановлених місцевим судом фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались, дії ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України кваліфіковані правильно.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину зроблено з дотриманням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
В основу вироку суд правильно поклав показання засуджених ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , представника потерпілого юридичної особи ТОВ «Кронос-Дон» - адвоката ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , дані рапорту від 08 травня 2015 року, заяви ОСОБА_27 директора ТОВ «Кронос-Дон» про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих осіб, протоколу огляду та фото таблиці до нього від 08 травня 2015 року, протоколів обшуку автомобілів «Хюндай Туксон» і «Субару Форестер» та фототаблиць до нього, протоколів огляду предметів від 13 та 20 травня 2016 року, акту інвентаризації від 25 травня 2015 року, висновків судово-медичних експертиз, протоколів пред`явлення особи для впізнання тощо.
Вказані докази відповідають вимогам КПК України на предмет їх належності й допустимості та у своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який їх визнали винуватими.
При цьому місцевий суд належним чином обґрунтував необхідність кваліфікації дій ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України, пославшись на дії обвинувачених як до приїзду на територію ТОВ «Кронос-Дон», так і після цього. Також місцевий суд правильно вказав, що той факт, що одразу після приїзду слідчо-оперативної групи обвинувачені не передали гроші та документи працівникам міліції, не доводить наявності умислу на розбій. З таким висновком погодився суд апеляційної інстанції і погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції.
Не ґрунтуються на вимогах закону і твердження, викладені в касаційних скаргах, щодо безпідставного виправдання ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383 КК України.
Так, в обґрунтування свого рішення щодо виправдання в частині пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України місцевий суд оцінив надані докази та обґрунтовано визнав недопустимими протоколи обшуку автомобілів, оскільки вони були здобуті з істотними порушеннями норм кримінально-процесуального законодавства.
Щодо виправдання обвинувачених за ч. 2 ст. 383 КК України суд першої інстанції правильно вказав, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази вчинення обвинуваченими цього злочину.
Призначаючи покарання ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 та звільняючи останніх від відбування покарання з випробуванням місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особи винуватих, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому належним чином мотивував своє рішення щодо можливості виправлення засуджених без ізоляції їх від суспільства.
Вирок суду є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 374 КПК України.
Перевіривши вирок місцевого суду за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілого ОСОБА_14 , потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , апеляційний суд надав належну оцінку доводам апеляційних скарг, та навівши підстави прийнятого рішення, обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.
Ухвала апеляційного суду достатньо вмотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Не наведення апеляційним судом обґрунтованості вироку місцевого суду в частині звільнення засуджених від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України за встановлених судом обставин не впливає на правильність судових рішень.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, не встановлено.
Враховуючи викладене, касаційні скарги прокурора та представника потерпілого не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд

ухвалив:
Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 залишити без змін, а касаційні скарги прокурора ОСОБА_13 , який брав участь у розгляді кримінального провадження у судах першої та апеляційної інстанцій, і представника потерпілого ТОВ «Кронос-Дон» ОСОБА_14 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3