Справа № 442/776/19
Провадження № 1-кс/442/201/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в межах кримінального провадження №0000187 від 31.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на: кімнатні дерев`яні двері темно коричневого кольору.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що 31 січня 2019 року в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи, шляхом взлому металопластикового вікна в квартирі АДРЕСА_1 , проникли в середину, звідки таємно викрали кімнатні дерев`яні двері темно коричневого кольору.

31.01.2019 відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за №0000187 за ч.3 ст.185 КК України.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_6 стало відомо, що 31 січня 2019 року орієнтовно о 16.00 год., перебуваючи в своїй квартирі АДРЕСА_2 , через вікно кухні побачила як вулицею прямують троє невідомих їй осіб, які викликали у неї підозру. Після цього вона вийшла на вулицю. Через 10 хвилин побачила як двоє невідомих осіб чоловічої статі та одна жіночої статі прямують в напрямку виходу із будинків її вулиці та на санах везуть пральну машинку. Свідок підійшла до них, однак вони залишивши вище вказану пральну машинку втекли, забравши із собою сани. По даному факту викликала працівників поліції. В ході допиту вказала, що відразу зрозуміла, що побачена нею пральна машинка належить її сусіду ОСОБА_5 , який проживає по сусідству із нею в квартирі АДРЕСА_1 .

31.01.2019 року в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області звернувся ОСОБА_7 , який вказав, що він добровільно видає кімнатні дерев`яні двері, які він таємно викрав із квартири АДРЕСА_1 . 31 січня 2019 року кімнатні дерев`яні двері темно коричневого кольору, оглядом місця події є вилучені, оглянуті та визнані речовим доказом в межах даного кримінального провадження.

Слідчий в судовому засідання клопотання підтримав, просить таке задоволити.

Відповідно до ч.5 ст.27 КПК України під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого, приходжу до наступного висновку:
встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 31.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000187 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 січня 2019 року в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи, шляхом взлому металопластикового вікна АДРЕСА_1 , проникли в середину, звідки таємно викрали кімнатні дерев`яні двері.

Як вбачається з проколу огляду місця події від 31.01.2019 та постанови про приєднання предметів до справи як речових доказів від 31.01.2019 кімнатні дерев`яні двері виявлено, вилкчено та визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, вважаю, що клопотання слід задоволити.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім цього у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арештна наступне майно: на кімнатні дерев`яні двері, темно коричневого кольору.

Місцем зберігання вище вказаних речей визначити Дрогобицький відділ поліції ГУ НП України у Львівській області, що за адресою: вул. Стрийська, 22, м.Дрогобич Львівської області

Контроль за зберіганням вищевказаних речей покласти наслідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП України у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1