Справа № 1-кп/303/515/18
303/4040/18
Номер стат. звіту 3
В И Р О К

13 грудня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві кримінальне провадження № 0002054 внесене до ЄРДР 03.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє Гусине, Турківського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, у відповідності до ст. 89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 119 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

Обвинувачений, ОСОБА_3 , 02 вересня 2017 року, близько 15:00 год., знаходячись на території гаражного кооперативу «Промінь», розташованого по вул. Червоноармійська, 14 в м. Мукачеві Закарпатської області, під час суперечки з потерпілим ОСОБА_7 , що виникла між ними на грунті спору щодо черговості користування спільно придбаним електричним бетонозмішувачем, в ході якоїх потерпілий ОСОБА_7 під дією алкоголю почав ображати нецензурними словами ОСОБА_3 внаслідок чого, супереска переросла в сутичку між ними. В ході якої, ОСОБА_8 побачивши в руках у ОСОБА_9 підняту над головою садово-городню лопату, силою відштовхнув у бік свідка ОСОБА_10 , який стояв між ними лицем до ОСОБА_3 з метою упередження наростання конфлікту, та з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи необережно, із злочинною недбалістю, яка полягає у тому, що ОСОБА_3 , не передбачав та не бажав настання смерті ОСОБА_7 він вчиненої ним дії, але повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю, наніс один удар рукою зажатою в кулак в область обличчя потерпілого ОСОБА_11 .. У результаті отриманого удару, ОСОБА_7 не втримався на ногах та падаючи з висоти власного згросту, вдарився потиличною частиною голови об камінь, який виступав з грунтового покриття дороги. Внаслідок отриманих травм, потерпілий ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Мукачівської ЦРЛ. Згідно з Висновком експерта № 306/17 від 03.11.2017 року, - смерть ОСОБА_7 настала внаслідок важкої закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток сплетіння та основи черепа, субдуральної та внутрішньої мозкової гематоми, субарахноїдального крововиливу, забоїв головного мозку, вторинного гнійного менінгіту, з розвитком травматичного набряку-набухання головного мозку та вклиненням стовбурових відділів у великий потиличний отвір, що і явилось безпосередньою причиною його смерті.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч. 1 ст.119 КК України - вбивство, вчинене через необережність.
Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, - тобто вбивстві через необережність визнав та показав, що він є членом гаражного кооперативу «Промінь». У 7-ми членів цього кооперативу у спільному користуванні знаходився бетонозмішувач, яким користувалися всі згідно усної домовленості. У той період часу, бетонозмішувачем користувався ОСОБА_7 .. У той день, 02.09.2017 року, він у телефонному режимі попередив ОСОБА_12 , що прийде забрати бетонозмішувач, той погодився. Біля 15:00 год. 02.09.2017 року він з сином ОСОБА_13 , прийшли на територію гаражного кооперативу до ОСОБА_9 , як домовлялися за бетонозмішувачем. З лівого боку від сторожового приміщення знаходиться гараж ОСОБА_9 туди він і підійшов. Там побачив ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 . Він підійшов до них та запитав у ОСОБА_9 де бетонозмішувач і коли він його поверне, однак останній був на підпитку та відповів, що бетонозмішувача нема, нічого не пояснивши. Слово за слово і в них з ОСОБА_15 почалася суперечка з нецензурною лайкою. ОСОБА_16 побачивши сварку між ними, підійшов до них, став між ними, лицем до нього та почав його вмовляти кілька днів почекати, бо ОСОБА_17 позичив бетонозмішувач комусь у с. Залуж. Стоячи та розмовляючи з ОСОБА_18 почув збоку крик «лопата» та у цю мить побачив, як збоку позаду ОСОБА_10 , ОСОБА_17 тримаючи в руках над головою штикову городню лопату, замахується на нього. Зрозумівши, що ОСОБА_17 замахується лопатою саме на нього, бо ОСОБА_16 який стояв між ним та ОСОБА_15 є товаришем останнього, спонтанно, з силою відштовхнув ОСОБА_10 у бік протилежний від лопати. Після чого, прикриваючи голову руками застосувавши спортивний прийом, пригнувшись поштовхом зігнутої руки, ліктем силою відбив нападника потрапивши чи то в лопату чи то в обличчя ОСОБА_11 . У момент цього, його очі були закриті, тому куди саме прийшовся удар не побачив. Побачив, як ОСОБА_17 впав «горінець» разом лопатою. Побачивши останнього на землі, який спробував при піднятися, але не зміг та зрозумівши, що ОСОБА_17 сильно вдарився, підійшов до нього з правого боку, припідняв йому голову руками. У цей момент ОСОБА_19 забрав лопату, що лежала на землі поряд з ОСОБА_15 та щось крикнув у його ОСОБА_3 бік у грубій формі. Сторож кооперативу ОСОБА_20 , який підійшов зробив зауваження ОСОБА_21 та сказав прибрати лопату з землі. Степан припер лопату біля стола між гаражем № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Він- ОСОБА_8 попросив сина принести води для потерпілого. Воду принесли: його син, ОСОБА_22 та ОСОБА_20 зі сторожки. Він поливав ОСОБА_9 водою та розтирав йому руки. ОСОБА_17 нічого не говорив. Тоді він сказав синові викликати «швидку», яка приїхала через 15-20 хвилин. Одночасно з приїздом «швидкої» приїхала і донька потерпілого ОСОБА_9 зі своїм зятем. Він спробував поговорити з донькою ОСОБА_9 , однак остання не виявила такого бажання. У цей час, зять доньки ОСОБА_9 разом з ОСОБА_22 прибрали лопату у гараж, яким користувався потерпілий. Після всього прибула поліція, жодних пояснень від нього не відбирали. Десь через 4(чотири) години поліція повезла його на освідування до лікарні на стан алкогольного сп`яніння, а потім вже відібрали пояснення. У нього були дружні відносини з покійним ОСОБА_15 і він не мав ні приводу, а ні умислу чи наміру його вбивати. Оплатив лікування ОСОБА_9 за час перебування у лікарні. Просить вибачення у доньки загиблого, якому не бажав смерті. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 не визнає, оскільки вважає що моральноу шкоду потерпілій не завдав, а витрати потерпілої на поховання батька, ще необхідно перевірити. Вважає, що причиною трагедії та виною у тому, що сталося з ОСОБА_15 - є алкоголь, під дією якого перебував останній.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що доводиться донькою померлого ОСОБА_7 .. Того дня 02 вересня 2017 року вона знаходилася на роботі, то була субота, а в суботу вона працює до 15:00 год. Близько 15:00 год. їй зателефонував знайомий ОСОБА_23 та повідомив, що на території гаражного кооперативу «Промінь» б`ють її батька. Її син заїхав за нею на роботу і вони зразу поїхали до гаражів. Прибувши на місце, через 10-15 хвилин, вона побачила батька, який сидів на землі біля гаража, що розміщений поряд з їх гаражем, його підтримував обвинувачений ОСОБА_3 .. Останній, сказав, що хоче з нею поговорити, однак вона відповіла, що зараз не на часі. Її увага була прикута до батька, за яким приїхала «швидка». Батько дивися на неї, однак не реагував жодним чином. Каретою «швидкої» батька відвезли до військового шпиталю, де їй повідомили, що є потреба в огляді нейрохірурга, після чого його відвезли до Мукачівської ЦРЛ. Після огляду лікаря, батька положили у травматологічне відділення, а через два дні після події провели операцію. Після операції стан батька дещо покращився, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер у реанімаційному відділенні Мукачівської ЦРЛ. Заявлений нею цивільний позов на суму 134 050,00 гривень в т. ч. 34050,00 грн. матеріальної шкоди (витрат на поховання) та 100 000,00 гривень морального відшкодування страждань спричинених їй втратою рідної людини, підтримує повністю, просить задоволити.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що знайомий з обвинуваченим та потерпілим, який помер, оскільки є членами одного гаражного кооперативу. Гараж потерпілого ОСОБА_7 розташований поряд з його гаражем. У той день після обіду він, ОСОБА_7 та ОСОБА_24 зайшли на територію гаражного кооперативу «Промінь» та у сусідньому гаражі пообідали, під час обіду вживали алкогольні напої десь по 150 г кожний. Біля своїх гаражів зустріли обвинуваченого ОСОБА_3 з сином ОСОБА_13 . Обвинувачений перший почав розмову та запитав у ОСОБА_7 чого той не дотримує свого слова та не віддає бетономішалку, яка перебуває у їх спільному користуванні 10 чоловік і по домовленості могла бути у ОСОБА_9 4 (чотири) дні. Вони почали з`ясовувати між собою відносини, нецензурно висловлюватися, ситуація дедалі «загострювалася». Побачивши це, він - ОСОБА_16 став між ОСОБА_25 та ОСОБА_15 спиною до останнього з метою упередити наростаючий конфлікт. Однак, обвинувачений ОСОБА_8 відштовхнув його у бік, а коли він озирнувся та побачив, що потерпілий ОСОБА_17 лежить на землі що вкрита грубим щебенем, з вух та носа потерпілого тече кров, очі відкриті, однак потерпілий ніяк не реагує на те що відбувається. Він та ОСОБА_8 почали обливати ОСОБА_26 холодною водою. На місце події підійшли: ОСОБА_27 , сторож кооперативу Казимир, потім ще якісь люди. Коли він при підняв голову потерпілого то побачив кров`янисте садно на голові потерпілого. Хвилин за 15-20 приїхала швидка медична допомога і забрала потерпілого. Після чого всіх присутніх допитала поліція.
Свідок ОСОБА_28 у судовому засіданні показав, що обраний головою гаражного кооперативу «Промінь», перебуває у хороших відносинах з членами гаражного кооперативу, однак з потерпілим ОСОБА_15 у нього були неприязні відносини, бо останній постійно безпідставно його критикував на зборах кооперативу. Однак, це ніяким чином не впливає на те свідком чого він був. У той день, він від сторожової будки йшов до свого гаража та коли проходив повз гараж № НОМЕР_3 то побачив, як у гаражі розпивали спиртні напої ОСОБА_16 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Про конфлікт, що мав місце між ОСОБА_25 та ОСОБА_15 він дізнався через 5 хвилин після самої події від бухгалтера. До того, Коли прийшов на місце події побачив кількох чоловіків та ОСОБА_9 який лежав на землі, лопату біля нього він не бачив. Чи піднімав хтось із землі лопату не бачив. Зазначив, що ОСОБА_17 частенько замахувався на людей лопатою коли був під дією алкоголю.
Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні показав, що знайомий з обвинуваченим та померлим. Працює сторожем у гаражному кооперативі «Промінь». В той день,, близько 14:00 -14:30 год., він як зазвичай об`їжджав на велосипеді територію кооперативу. Побачив, як ОСОБА_17 лежить на землі, а ОСОБА_32 попросив у нього воду і розтирав руки потерпілому. Крім ОСОБА_3 та ОСОБА_9 там були ОСОБА_29 та ОСОБА_16 .. Більше нічого він не бачив. Через деякий час приїхала швидка медична допомога, чув, як ОСОБА_17 відмовлявся їхати у лікарню. На місці події бачив ОСОБА_29 з лопатою за 2 м. від потерпілого ОСОБА_11 .. Потерпілий ОСОБА_17 був напідпитку, бо від нього йшов запах алкоголю.
Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні показав, що доводиться сином обвинуваченого ОСОБА_3 02.09.2017 року, близько 15:00 год., він разом з батьком прийшли у гаражний кооператив «Промінь» бетонувати у підвалі їх гаражу. Він пішов до їх гаража, а батько залишився біля будинку охоронця гаражного кооперативу розмовляти з трьома чоловіками. Коли він переодягся до нього підійшов ОСОБА_34 , попросив знайти для нього якісь інструменти та повідомив, що на вулиці якась «метушня». Він пішов до місця «метушня» там був його батько та троє чоловіків: ОСОБА_17 , ОСОБА_35 . та ОСОБА_16 .. Коли він наблизився до них, ОСОБА_35 запитав у нього про бетономішалку і він пояснив, що тато здавав гроші на придбання бетономішалки з іншими чоловіками. Він стояв і розмовляв з ОСОБА_21 , а батько з ОСОБА_22 стояли неподалік нього зліва. Батько лицем до нього, а ОСОБА_22 лицем до батька. У якийсь момент, він почув крик лопата, повернувся і побачив, як з гаражу вибіг ОСОБА_17 з лопатою в руках піднятою над головою рухався у бік батька, а батько різко відштовхнув ОСОБА_10 у бік, а сам, прикривши голову руками «нирнув» під нападаючого ОСОБА_9 з піднятою лопатою у руках та відштовхнув останнього від себе. ОСОБА_17 упав на землю, а ОСОБА_35 підняв лопату з землі, але охоронець ОСОБА_20 наказав йому покласти лопату з рук і той припер лопату ОСОБА_26 біля гаража. Батько у цей час присів підняв голову потерпілого ОСОБА_9 та сказав: « ОСОБА_36 викликай швидку і біжи за водою», що він і зробив. ОСОБА_37 охоронець дав води щоб надати допомогу ОСОБА_38 , який був при тямі, лежав на землі, не вставав і нічого не говорив, аж до приїзду швидкої, а коли його почали забирати у лікарню, відмовлявся їхати. Коли приїхали донька ОСОБА_39 та його зять, батько наказав йому сфотографувати лопату, якою замахувався на нього ОСОБА_26 , мотивуючи тим, що потім не докажуть про існування такої. Після того, як він сфотографував лопату, яку ОСОБА_35 припер біля гаражу, зять потерпілого сховав її у гаражі. Слідів крові на місці події не було. Вважає, що у батька не було іншого виходу, як уникнути удару лопатою з боку ОСОБА_9 , як прикривши голову руками «нирнути» під лопату та відштовхнути нападника, тобто ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_40 у судовому засіданні показав,що візуально знайомий з обвинуваченим ОСОБА_25 , з потерпілим - померлим ОСОБА_15 не був знайомий. У вересні 2017 року, близько 15:00 год. він прийшов в гараж до ОСОБА_41 за інструментами та повідомив ОСОБА_13 , що там щось відбувається між чоловіками серед яких і його батько. Перебуваючи на території гаражного кооперативу «Промінь» та знаходячись на відстані 15-20 м. від місця події бачив, як ОСОБА_13 та ще якийсь чоловік стояли ближче до проїзної частини, а ОСОБА_42 ОСОБА_43 стояв неподалік ОСОБА_13 , але ближче до гаражів. Там були ще люди. Бачив, як якийсь чоловік замахнувся лопатою на ОСОБА_44 , у цей час він- ОСОБА_34 закричав «лопата». Нападник з лопатою не встиг вдарити ОСОБА_44 , бо той захищаючись відштовхнув нападника з лопатою. Побачив, як чоловік з лопатою впав на землю, як саме не бачив. Бачив, як приїхала швидка, потім поліція, і його запросили бути понятим. Після події, коли всі опитувала поліція, лопати на місці події вже не було.
Свідок ОСОБА_45 показав, що обвинуваченого до події не знав, а потерпіла його теща. У той день, 02.09.2017 року, близько 15:00 год. його теща - потерпіла ОСОБА_6 зателефонувала йому та повідомила, що гаражах побили її батька. Після чого, він з дружиною забравши по дорозі тещу з роботи поїхали до гаражного кооперативу «Промінь». Прибули туди одночасно із автомобілем швидкої медичної допомоги. Вийшовши з автомобіля побачив ОСОБА_7 їх дідуся, який лежав на землі неподалік їх гаража, а біля нього присівши знаходився обвинувачений ОСОБА_3 та обприскував ОСОБА_9 водою, в останнього на лиці з лівої сторони бачив синяк, і нічого не говорив. До нього підійшли лікарі швидкої. У цей момент, теща покликала його та попросила поїхати додому до дідуся за речами. Перед тим як піти він підійшов до ОСОБА_3 і запитав про причину сварки, на що ОСОБА_8 йому щось відповів, однак він почув що суперечка з приводу бетономішалки, що перебуває у їх спільному користуванні та запитав у ОСОБА_3 навіщо бити старших? На цю фразу, син ОСОБА_3 ОСОБА_46 відповів йому, що чи знає він кому і що каже? На що він не відреагував, а пішов геть. Лопату на місці події він не бачив і не клав у гараж. Того дня ввечері до тещі додому ОСОБА_16 приніс і віддав ключі від дідусевого гаража.
Допитаний експерт ОСОБА_47 показав, що повністю підтверджує наданий ним висновок щодо причин настання смерті ОСОБА_26 .
Крім наведеного, вина ОСОБА_3 , обставини і спосіб вчинення кримінального правопорушення (злочину), стверджуються іншими матеріалами кримінального провадження:
Протоколом огляду місця події від 02.09.2017 року з ілюстрацій ними таблицями до нього, відповідно з яким на місці події виявлено одну мокру пляму, одну пляму S подібної форми невстановленої речовини, взято проби ґрунту для аналізу та порівняння. Гаражі на момент огляду зачинені. Під час огляду вилучено: речовину бурого кольору на марлевий тампон та зразок ґрунту для порівняння. Вказаний протокол не підписано спеціалістом ОСОБА_48 , поняті та слідчий підписали.
Висновком експерта № 306/17 від 03.11.2017 року про те, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок важкої закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток сплетіння та основи черепа, субдуральної та внутрішньої мозкової гематоми, субарахноїдального крововиливу, забоїв головного мозку, вторинного гнійного менінгіту, з розвитком травматичного набряку-набухання головного мозку та вклиненням стовбурових відділів у великий потиличний отвір, що і явилось безпосередньою причиною його смерті. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів чим можуть бути руки сторонньої людини, затиснуті в кулак, та механізму тертя (садна) з подальшим падінням тіла з висоти власного зросту, при наданні йому прискорення, внаслідок удару, про що свідчить пара орбітальна гематома обличчя з права, яка була виявлена лікарями реанімаційного відділення Мукачівської ЦРЛ при госпіталізації 02.09.2017 на тверду переважаючу, або обмежену поверхню. Як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку. По давності виникнення можуть вкладатися в час події, яка малі місце 02.09.2017 року. Згідно даних медичної документації, смерть ОСОБА_7 наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15:25 год. ОСОБА_7 нанесено не менше одного удару, під час якого знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні, повернутий обличчям до нападника. Виникнення тілесних ушкоджень гр-на ОСОБА_9 виключається при само спричиненні.
Висновком експерта № 16 комісійної судово-медичної експертизи за фактом смерті гр.. ОСОБА_7 від 30.03.2018 року, який повністю узгоджується з висновком експерта № 306/17 від 03.11.2017 року.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 листопада 2017 року, за участю свідка ОСОБА_10 , який повністю узгоджується з показами свідка даними в судовому засіданні.
Відеозаписом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_18 підтверджуються обставини події, які мали місце 02 вересня 2017 року, близько 15:00 год., знаходячись на території гаражного кооперативу «Промінь», розташованого по вул. Червоноармійська, 14 в м. Мукачеві Закарпатської області та узгоджуються з показами свідків даними в судовому засіданні.
Подане стороною захисту в якості доказу фото на якому зображена садово-городня лопата, що була у руках ОСОБА_9 під час події, що мала місце 02.09.2017 р., а після події знаходилася між гаражами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у гаражному кооперативі «Промінь», суд в порядку ст. 89 КПК України визнає недопустимим доказом, оскільки такий здобутий стороною захисту без дотриманням вимог ч.3 ст.93 КПК України.
При цьому, факт існування садово-городньої лопати та її наявності в руках у потерпілого ОСОБА_9 під час конфлікту з ОСОБА_25 , підтверджується показами свідка ОСОБА_40 та не спростований стороною обвинувачення в судовому засіданні.
Покази дані обвинуваченим ОСОБА_25 , суд оцінює, як обраний ним спосіб захисту. В цілому такі узгоджуються з обставинами події за виключенням твердження обвинуваченого щодо «намір» потерпілого ОСОБА_9 вдарити його садово-городньою лопатою, яку тримав у руках останній, які не знайшли свого підтвердження дослідженими у справі доказами.
Зокрема, згідно з показами обвинуваченого та свідків, даними ними в судовому засіданні між ОСОБА_25 та ОСОБА_15 жодних неприязних відносин не було. Свідок ОСОБА_16 показав, що конфлікт між обвинуваченим і потерпілим виник раптово, - у ході розмови щодо повернення бетонозмішувача, який перебував у їх спільному користуванні і дедалі загострювався на фоні нецензурної лайки в тому числі і збоку потерпілого ОСОБА_9 , з яким до події вони під час обіду спільно вживали алкоголь в одному з гаражів кооперативу. Відповідно показів свідка ОСОБА_10 , побачивши, що конфлікт між ОСОБА_25 та ОСОБА_15 переростає у сутичку, він став між ними, лицем до ОСОБА_3 з метою упередити можливе застосування насильства. В цей момент ОСОБА_8 з силою відштовхнув його у бік, отримавши таким чином вільний доступ до потерпілого ОСОБА_49 . Показами свідка ОСОБА_40 стверджується, що у руках потерпілого ОСОБА_9 на момент конфлікту з ОСОБА_25 була лопата про наявність якої саме він - ОСОБА_50 попередив обвинуваченого, крикнувши слово «лопата». З показів обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що будучи тверезим, сприйняв нецензурні висловлювання ОСОБА_9 на свою адресу, як образу, а лопату в руках потерпілого, як «намір» вдарити його нею. Після чого, ОСОБА_8 не стримавши своє обурення від почутого та побаченого, будучи молодшим за віком від потерпілого ОСОБА_9 , спортивної тіло будови, володіючи навиками спортивного самозахисту, вдарив останнього в область обличчя рукою, зажатою в кулак при цьому, злочинно не передбачивши можливості настання суспільно-небезпечних наслідків для ОСОБА_9 , який від удару не втримався на ногах та впав з висоти власного зросту, ударившись головою об землю.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 у процесі сутички, що виникла на фоні суперечки з потерпілим ОСОБА_15 , маючи можливість уникнути конфлікту та застосування сили відносно останнього, усунувши перешкоду у вилі свідка, що стояв між ними, наніс ОСОБА_51 один удар рукою зажатою в кулак в область обличчя, внаслідок якого ОСОБА_17 не втримався на ногах та впав з висоти власного зросту, ударившись головою об землю. Після чого, ОСОБА_17 невтрачаючи свідомості, в подальшому помер у реанімаційному відділенні Мукачівській ЦРЛ від одержаної травми - важкої закритої черепно-мозкової травми, яка відповідно до Висновку судово-медичного експерта - є небезпечною для життя в момент її спричинення, із безпосередньою причиною настання смерті, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку. Тим самим, ОСОБА_3 допустив злочинну недбалість, внаслідок якої скоїв вбивство через необережність.
У п. 26 постанови Пленуму ВСУ від 7 лютого 2007 р. № 2 " Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" зазначається, що у випадках, коли особа позбавила потерпілого життя і передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати за ст. 119 КК України.
Суд прийшов до висновку суду про наявність злочинної «недбалості» в діях ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що останній повинен був і міг передбачати можливість падіння ОСОБА_9 (який був особою похилого віку, не підпитку, силу свого удару, як спортивно підготовленої особи, місце де відбувалася подія - твердий ґрунт з камінням) і настання від цього суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті останнього.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність, а «необережна» вина його доведена, та ним визнана.
При визначенні ступені вини ОСОБА_3 у вчиненні вбивства через необережність, суд враховує низку обставин, що свідчать про віктимну поведінку самого потерпілого ОСОБА_9 , який тримаючи в руках городню лопату словесно ображав ОСОБА_3 , що провокувало скоєння злочину останнім.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченого, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.
Так, ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 89 КК України, не судимий, має сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий, спортивний спосіб життя, згідно досудової доповіді органу пробації, існує середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства. При цьому, суд не побачив ознак щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вбивства через необережність, жалю з приводу наслідків у виді смерті потерпілого та усвідомлення моральної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_52 , як доньці померлого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання ним вини, часткове відшкодування витрат на лікування потерпілого, який в подальшому помер. У відповідності до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 віктимну поведінку померлого ОСОБА_9 , що виразилась у нецензурній лайці у бік обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням (злочинам), суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляцї від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 119 КК України із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням обов`язків передбачених у п.2 ст. 76 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов.
Цивільний позов у кримінальній справі заявлено потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 на суму 100 000,00 гривень морального відшкодування та 34050,00 гривень матеріальної шкоди - витрат на поховання. Позов мотивовано тим, що відповідач відібрав життя її батька, який помер після спроб врятувати його життя. Смерть та похорони батька, рідної людини, спричинили сильний емоційний удар, який потяг за собою сильний стрес від якого вона не може відійти. Життя людини не можна оцінити, однак компенсацію за її страждання, як доньки вона оцінює в 100 000,00 гривень. Позов просить задоволити повністю. Стягнувши моральну компенсацію та витрати на поховання батька в сумі 34050,00 гривень, на підтвердження яких подала: розрахункову квитанцію № 034403 по рахунку № 36/19 від 04.07.2018 р. оплати вартості гранітного пам`ятника 25000,00 гривень, договір замовлення № 913 та № 914 від 05.10.2017 р. на організацію та проведення поховання, відповідно на суму 578,78 грн. та 356,68 грн., квитанцію про розрахунок готівкою за ритуальні послуги № 40 від 04.10.2017 на суму 8950,00 грн. згідно накладної № 31 товарні чеки на придбання ліків в аптеках від 28.09.17 р. на суму 166,60 грн.,01.10.17 р. на суму 219,85 грн., 76,00 грн., 66,13 грн., від 02.10.17 р. на суму 45,85 грн.
Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральних збитків суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання. Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Виходячи з наведеного та з принципів, закладених в ст. 11 ЦПК України, суддя повинен не змінювати (збільшувати або зменшувати) заявлений розмір відшкодування, а визначати його самостійно, користуючись принципами справедливості та розумності, а також іншими обставинами, викладеними в ч. 3 ст. 23 ЦКУ. Моральна шкода є категорією об`єктивною, тому, встановлюючи факт наявності такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), а й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення усталеного для даної особи способу життя, життєдіяльності. Крім того, визначення поняття моральної шкоди саме через "втрати" підкреслює компенсаційну функцію інституту відшкодування такої шкоди й особливість його саме як способу захисту цивільних прав. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.
Суд з врахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачеві (потерпілій) моральних страждань раптовою смертю батька, довічну тривалість страждань для потерпілої, тяжкість завданої травми втратою батька, керуючись принципами розумності і справедливості, визначає розмір морального відшкодування в сумі 50 000,00 гривень, як компенсації за порушення установленогодля потерпілої способу життя. При визначенні суми морального відшкодування, суд бере до уваги фінансову можливість до такого відшкодування винної особи ОСОБА_3 , який є особою зрілого віку, не має самостійного стабільного доходу,а вина його визнана судом «необережною», тобто прямого умислу на позбавлення життя батька потерпілої та завдати їй моральних страждань у нього не було.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись: ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні, заявлений потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 на суму 100 000,00 гривень морального відшкодування та 34050,00 гривень матеріальної шкоди, задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє Гусине, Турківського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в користь потерпілої ОСОБА_6 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 , суму 50 000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином та суму матеріальної шкоди у виді витрат на поховання в розмірі 34050,00 гривень. У решті відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1