ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/13/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/181/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 30 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берислав Херсонської області, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 30.05.2010 року, приблизно о 12.30 годині, в м. Бериславі Херсонській області перебуваючи біля двору будинку за місцем проживання гр. ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , в ході сварки, що виникла на ґрунті неприязних стосунків, умисно за допомогою дерев`яної палиці (довжиною 120 см., діаметром 5 см.) наніс не менше 4 х ударів по лівому передпліччю потерпілого ОСОБА_8 , не менш 4 х ударів по лівому боці потерпілого. Продовжуючи нанесення тілесних ушкоджень та кидаючи каміння в бік потерпілого ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження потерпілому в районі лівого передпліччя, лівого боку та правого колінного суглобу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку судово медичного експерта № 37/100 від 13.09.2010 року в вигляді кровопідтіків і садин рук, ніг і тулуби, котрі виникли від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження і за результатами повторного дослідження обставин, прийняти, відповідно до п.1ст.6 Європейської Конвенції прав людини, ухвалити новий справедливий вирок.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив у повній мірі принципу змагальності сторін передбачений ст. 22 КПК України, не забезпечив своєчасного вирішення клопотань, що є важливою умовою процесуальних гарантій учасників судового провадження, не дослідив всіх зібраних на досудовому слідстві і додатково поданих доказів, не допитав всіх свідків, не заслухав експертів з метою усунення розбіжностей у їх висновках.

Крім того, суд не оголосив протоколи слідчих дій та інші документи, які мають значення у кримінальному провадженні, не дослідив або дослідив з порушеннями, обставини й докази встановлені під час кримінального провадження в суді першої інстанції.

Вважає, що суд при постановленні вироку порушив вимоги п.п. 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Вислухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу потерпілого залишити без задоволення, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

В ході судового засідання потерпілим ОСОБА_8 було заявлено відвід суддям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Заява про відвід була розглянута в законному порядку та залишена без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішення колегії суддів, потерпілий ОСОБА_8 , з тих же підстав, знову заявив відвід суддям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що на думку колегії суддів є зловживання ним його процесуальними правами, як це передбачено ч.4 ст.81 КПК України.

В подальшому, у зв`язку з відмовою розгляду поданої ним заяви про відвід тих же суддів, потерпілий покинув зал судового засідання, заявивши, що не бажає приймати участь в подальшому апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції було допитано потерпілого та свідків, згідно вказаних в реєстрі матеріалів досудового розслідування та дана їм належна правова оцінка. Також дана належна правова оцінка іншим доказам по справі, а саме висновкам судово медичних експертиз 37/100 від 13.09.2010 року та 12/37/100 від 17.11.2017 року та протоколу слідчого експерименту від 5.11.2014 року. І на підставі вивчених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.125ч.1 КК України.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не надано ніяких обґрунтувань того, які саме докази в суді першої інстанції були досліджені не повністю або з порушеннями, або які не досліджувалися в суді першої інстанції за його клопотанням.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про фактичне позбавлення його права на здійснення правосуддя є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу з дотриманням вимог ст.22 КПК України з дотриманням змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, про що свідчать враховані докази по справі, як доказ вини ОСОБА_7 ..

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.370, 374 КПК України і є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги потерпілого про те, що судом не надано належної оцінки всім доказам по справі, а також що судом не здійснено повного та всебічного з`ясування обставин кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що в вироку суду дана належна правова оцінка всім доказам по справі, проведено повне та всебічне з`ясування обставин справи та винесено законний та обґрунтований вирок. Покарання призначено в межах санкції ст.125 ч.1 КК України.

З таких обставин колегія суддів вважає, що апеляція потерпілого не підлягає задоволенню, а вирок необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 30 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2