ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/842/19
Провадження № 1-в/210/129/19
У Х В А Л А
іменем України
"05" квітня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника КВК-80 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення. Клопотання обґрунтовує тим, що характеризується добре в місцях позбавлення волі, має дисциплінарні стягнення, які є погашеними, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, вину визнав та усвідомив, повністю розкаюється. Тому просить застосувати до нього ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор вважав клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник КВК №80 покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали особової справи засудженого, щоденник індивідуальної роботи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання, призначене вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2012 року, за яким останнього визнано винним за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України та на підставі ст. ст. 70, 71 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.

Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2012 року набрав законної сили 05.05.2012 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2016 року ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.05.2011 року по 18.08.2011 року включно, та з 06.03.2012 року по 05.05.2012 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відтак початок строку відбування покарання 01.03.2012 р., кінець строку 01.06.2020 року.

Згідно оцінки ступеню виправлення засудженого станом на 02.10.2018 року, зазначеної в щоденнику індивідуальної роботи з засудженим, засуджений ОСОБА_5 стає на шлях виправлення.

Згідно довідки про заохочення і стягнення ОСОБА_5 за час відбування покарання має 27 стягнень, останні в 2017 році та які на даний час є погашеними, має два заохочення 08.09.2016 року та 05.10.2018 року.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Відповідно п.17 вказаної Постанови судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Крім того, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засуджених обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Разом з тим, судом взято до уваги, що переважний строк відбування покарання поведінка засудженого була негативною, засуджений не прагнув зразковою поведінкою та ставленням до праці довести своє виправлення, згідно оцінки ступеню виправлення засуджений лише стає на шлях виправлення, має лише два заохочення, перерахований строк відбування покарання за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року за №842-УІІІ, який становить, строк, який залишився до відбуття, який становить більше року, тому, така пасивна поведінка засудженого не є позитивним прикладом та не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст ухвали оголошено 09 квітня 2019 року о 08 годині 40 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1