Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/53/2018 Справа №641/5619/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
секретаря ОСОБА_9 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002993 від 31.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу,-
В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На підставі ч. 3 ст. 331 КПК України, судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

Крім того, в судовому засіданні заявлено клопотання обвинуваченим ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Прокурор в судовому засіданні вважала необхідним продовжити застосований запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою, при цьому, посилалась на наявність передбачених статтею 177 КПК України ризиків, які існували на момент застосування зазначеного запобіжного заходу, а саме - імовірна можливість переховуватись від суду, чинити тиск на свідків у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу. Таким чином, ризики, встановлені положеннями ст. 177 КПК України, на цей час не змінились.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу, з посиланням на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, прокурором не доведені.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника та заперечував проти продовження строку запобіжного заходу.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування клопотання обвинувачений посилався на недоведеність прокурором необхідності продовження йому строку запобіжного заходу, саме у виді тримання під вартою. Вказав, що в умовах СІЗО перебуває протягом 70 місяців та, розуміє, що за переховування від суду до нього буде застосовано додаткове покарання. Крім того, посилався на практику Європейського суду з прав людини, кримінально-процесуальне законодавство та вважав можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід або зовсім скасувати.
Прокурор заперечувала проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому з підстав, зазначених в обгрунтування доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого підтримала думку свого підзахисного, вважала можливим змінити запобіжний захід.
Потерпіла законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 , при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, покладалась на розсуд суду.
Законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, вважав можливим змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_8 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.01.2016 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року, вищевказане рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова скасовано та до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, ухвалами Комінтернівського районного суду м. Харкова продовжувався строк тримання під вартою, в зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
При розв`язанні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу, суд виходить із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано. Також, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а також відомості про його особу, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином, на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду,чинити тиск на свідків, тому суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
Разом з тим, при розв`язанні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України, Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, згідно положень ч. 1 ст. 201 КПК України, зокрема, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, обвинувачений посилається на недоведеність прокурором підстав, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому ж, заявляє клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, який в тому числі, може бути застосований, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений не зазначає обставини, які виникли після прийняття або існували під час прийняття попереднього рішення про обрання чи зміну запобіжного заходу, які не розглядались судом, та які є підставою для зміни запобіжного заходу.
Також, в клопотанні обвинуваченого відсутні посилання на наявність достатніх підстав вважати, що змінилися, зникли чи зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор.
Враховуючи, що в обґрунтування клопотання не наведено будь-яких нових даних, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу, суд не вбачає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 183, 199, 201, 331, 392 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), тобто до 31 січня 2019 року.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3