Ухвала
Іменем України
11 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 278/1003/15-к
провадження № 51-10232ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4 та 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі зазначаються, серед іншого, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Однак, захисник, всупереч вищевикладеному, в обґрунтування незаконності оскаржуваного вироку посилається, крім іншого, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, касаційна скарга захисника взагалі не містить доводів щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України.
Окрім вказаного, вимоги захисника до касаційного суду про одночасне скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 за відсутністю в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і зміну ухвали апеляційного суду в частині визначення розміру сплати коштів за завдану моральну шкоду, а також в частині кваліфікації дій засудженого (шляхом їх перекваліфікації на ч. 1 ст. 126 цього Кодексу) є суперечливими та не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
При тому, що відповідно до ухвали апеляційного суду, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 було змінено лише шляхом звільнення останнього від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році», а в решті залишено без зміни.
До того ж, як убачається із касаційної скарги, захисник у мотивувальній її частині вказує на необхідність скасування оскаржуваних вироку та ухвали, що не узгоджується з викладеними у прохальній частині вимогами та свідчить про суперечності, допущені між частинами поданої касаційної скарги.
Крім того, касаційна скарга захисника не містить доводів на обґрунтування його вимоги про зміну ухвали апеляційного суду в частині визначення розміру сплати коштів за завдану моральну шкоду, про що він ставить вимогу.
При тому, що розмір коштів, що підлягають відшкодування за завдану моральну шкоду, було визначено вироком суду першої інстанції, а ухвалою апеляційного суду лише залишено без зміни, що залишилось поза увагою захисника з огляду на викладені в касаційній скарзі вимоги.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6