Справа № 171/178/19
В И Р О К
Іменем України
05 квітня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 03.01.2019 року за № 0000026 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого професійну (професійно-технічну) освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не маючого, працюючого в ТОВ «ЗЕЛКО ГРУП», оператор фарбувально сушильної лінії та агрегата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.11.2011 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, 70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 28.08.2014 року з Дніпропетровського СІЗО № 3 за ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпро від 20.08.2014 умовно достроково строком на 1 рік 2 місяці 7 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

19 жовтня 2018 року, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 24 по вул. Енергетична в м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, зустрів ОСОБА_6 , з яким виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході сварки, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область носа потерпілого ОСОБА_6 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 44 від 14.01.2019, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: перелом кісток спинки носу зі зміщенням уламків і синець обличчя.

Тілесні ушкодження у потерпілого по ступеню тяжкості оцінюються в сукупності і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як 3 тижні/21 добу. Ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету за механізмом удару.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, пояснив, що дійсно 19.10.2018 року він проходив по вулиці, повз нього пройшов потерпілий, зачепив його, він зробив потерпілому зауваження, той не вибачився, а відійшовши деяку відстань висловився на його адресу нецензурною лайкою, він наздогнав потерпілого, наніс йому удар в область обличчя, він не знав, що потерпілий неповнолітній, у вчиненому розкаюється.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні від дачі пояснень відмовився.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 пояснила, що потерпілий її син, у той день вона була на роботі, їй зателефонував її чоловік, повідомив, що їх сину нанесли тілесні ушкодження, вона приїхала додому, обвинувачений просив не звертатись в поліцію, обіцяв відшкодувати затрати, однак будь-яких дій не вчинив до цього часу. На лікування дитини ними потрачені значні кошти, крім того, їй та дині спричинено моральну шкоду, оскільки, тривалий час відбувалось лікування, дитина пропустила школу, заняття з фізкультури, почались супутні проблеми зі здоров`ям. Тому просила задовольнити цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Суд, вислухавши обвинуваченого, законного представника неповнолітнього потерпілого, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується окрім показів потерпілого та законного представника висновком спеціаліста № 1884 (11.12.2018 р.- 18.12.2018 р.) у ОСОБА_6 виявлені ушкодження у вигляді: перелому кісток спинки носу з зміщенням уламків, синця обличчя - які виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів). Характер виявлених ушкоджень, при первинному обстеженні, а саме ступінь їх загоєння ( дані медичних документів ), свідчать, що давність їх виникнення може відповідати строку вказаному обстежуваним. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (більше 6 діб але менше 21 доби) (а.с. 7-8 матеріали КП).
Висновком судово-медичної експертизи № 44 від 14.01.2019 року підтверджено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 по ступеню тяжкості оцінюються в сукупності і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (більше 6 діб але менше 21 доби ). Ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету за механізмом удар (удар - стиснення). Час виникнення ушкоджень, згідно даних медичних документів, може відповідати 19.10.2018 року (а.с. 44-45 матеріали КП).
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні належні та допустимі докази в їх сукупності, аналізуючи їх зміст, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджується зібраними у справі доказами, що 19.10.2018 року за обставинами, встановленими судом, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Так, показання обвинуваченого та представника потерпілого узгоджуються та підтверджуються сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказів, висновком експерта та документами, які суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у даному кримінальному провадженні. Відтак, суд кладе їх в обґрунтування обвинувального вироку і визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_4 причетним до заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, а тому достовірні і достатні та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року.
Стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин вчинення злочину.
Досліджений в судовому засіданні висновки експерта, документи не викликають сумніву у суду з точки зору їх достовірності, належності, допустимості та є такими, що підтверджують обставини вчинення даного кримінального правопорушення.
У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази - показання обвинуваченого, представника потерпілого, висновки експерта, узгоджені з документами, є достатніми та дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні виду та міри покарання суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65 -67 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який вину визнав, раніше судимий (а.с. 66 - матеріали КП), скарг та зауважень від жителів м. Зеленодольська до міської ради не надходило, (а.с. 67 - матеріали КП), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 68, 69 - матеріали КП), враховує думку законного представника неповнолітнього потерпілого, яка погодилась з запропонованим прокурором покаранням у вигляді штрафу, а також обираючи вид покарання суд враховує, що обвинувачений на даний час працює.
Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
Частиною 2 ст.65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
При вирішенні цивільного позову пред`явленого потерпілим ОСОБА_6 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно п.3 ч.1 ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково, вважав завищеним розмір моральної шкоди.
За результатами судового слідства встановлено, що ОСОБА_4 своїми умисними діями заподіяв шкоду потерпілому ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження внаслідок чого проходив стаціонарне лікування з 22.10.2018 року по 02.11.2018 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 10162/861, на його лікування витрачались кошти, що підтверджується квитанціями та фіскальними чеками. В судовому засіданні встановлено, що розмір затрат на придбання ліків та мийних засобів становить 5438,53 грн., розмір затрат на придбання пального становить 3530 грн., що разом складає 8968,53 грн.. Оскільки дані затрати здійснено у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_4 , з нього слід стягнути цю суму в рахунок відшкодування майнової шкоди.
Як передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру грошового відшкодування за завдані потерпілому моральні страждання суд, враховує характер вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, бере до уваги глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, завданих неправомірними діями обвинуваченого в результаті яких потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, порушення нормальних життєвих зав`язків, що пов`язано з лікуванням потерпілого, тривалість немайнових втрат протягом лікування, ступінь вини обвинуваченого, враховує вимоги розумності та справедливості.
З урахуванням обставин зазначених вище, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог потерпілого про відшкодування спричиненої йому моральної шкоди у розмірі 10000 гривень.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 91, 94, 124,127, 128, 129, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що становить 1700 грн..
Цивільний позов ОСОБА_6 , законний представник якого - ОСОБА_7 , до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь неповнолітнього ОСОБА_6 , законний представник якого - ОСОБА_7 , майнову шкоду в сумі 8968,53 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. В іншій частині позову - відмовити.
На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя -