Справа № 350/310/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання провідного інспектора Рожнятівського районного сектору ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській областіпро звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, засудженого вироком Рожнятівського районного суду від 14 травня 2001 року за ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Рожнятівського районного суду 14 травня 2001 року за ст.206 ч.2 КК України ( 1960 року) на два роки позбавлення волі. У відповідності до ст.46-1 КК України ( 1960 року) виконання вироку ОСОБА_4 в частині основного покарання відстрочено на два роки із сплатою штрафу в розмірі 1700 грн.
Провідний інспектор Рожнятівського районного сектору ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області звернулася до суду із поданням про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання посилаючись на те, що 9 липня 2001 року на виконання в кримінально-виконавчу інспекцію Рожнятівського РС поступив вирок з Рожнятівського районного суду, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ст.206 ч.2 КК України в редакції 1960 року.
Після поступлення вироку в інспекцію, ОСОБА_4 було направлено виклик для з`явлення в КВІ для постановки на облік і роз`яснення умов відбування покарання. Однак ОСОБА_4 не з`явився, так як зі слів його матері було встановлено, що засуджений виїхав на сезонну роботу в Московську область. Після чого в Рожнятівський РВ УМВС було направлено запит на ОСОБА_4 для встановлення місця знаходження останнього. На цей запит було направлено повідомлення, що 27 червня 2001 року відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну справу №206374 від 27 червня 2001 року, за ознаками ст.206 ч.2 КК України( в редакції 1960 року) за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 23 грудня 2001 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук, а 30 грудня 2003 року в Рожнятівський РВ УМВС з лінійного відділу внутрішніх справ на станції «Москва-Казанська» Російської Федерації поступила телетайпограма про те, що ОСОБА_4 був затриманий.

11 лютого 2004 року Генеральною прокуратурою України було направлено клопотання слідчого СВ Рожнятівського РВ УМВС до Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.296 ч.3 КК України. Згідно повідомлення Генеральної прокуратури Російської Федерації клопотання про видачу ОСОБА_4 відхилено , оскільки його ді по російському законодавству підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.115 КК РФ (умисне спричинення легкого пошкодження здоров`я, скоєне з хуліганських спонукань ) та відноситься до кримінальних справ приватного звинувачення, видача за які не передбачена вимогами Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах» ,1993 року. Після чого ОСОБА_4 був знятий з розшуку та провадження по ОРС категорії «Розшук» відносно останнього припинено у відповідності до п.6 ст.9-2 Закону України «Про оперативно - розшукову діяльність».

ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації, зареєстрований з 17 травня 2008 року за адресою АДРЕСА_1 .

З врахуванням того, що закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку, просить звільнити засудженого від відбування призначеного судом покарання шляхом звільнення від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , подання підтримав, вважає, що з врахуванням обставин, які викладені в поданні, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності.

Вивчивши матеріали контрольної справи та вислухавши думку прокурора з приводу подання суд вважає, що подання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 80 КК України 2001 року перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Разом з цим згідно п. 11 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень КК України 2001 року правила, встановлені КК 1960 року щодо давності, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, погашення і зняття судимості, поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків, якщо цим Кодексом пом`якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб.

При цьому ст. 49 КК України 1960 року було закріплено, що обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в такі строки, рахуючи з дня набрання вироком законної сили:

один рік при засудженні до покарання не більш суворого, ніж виправні роботи або направлення в дисциплінарний батальйон;

три роки при засудженні до позбавлення волі на строк не більше двох років;

п`ять років при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

десять років при засудженні до більш суворого покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років.

Перебіг давності переривається, якщо засуджений ухилиться від відбуття покарання або вчинить до скінчення строків новий злочин, за який судом призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року. Обчислення давності в разі вчинення нового злочину починається з моменту його вчинення, а в разі ухилення від відбуття покарання з моменту з`явлення для відбуття покарання або з моменту затримання засудженого, що переховувався.

При цьому обвинувальний вирок не може бути виконано, якщо від часу його винесення минуло п`ятнадцять років і давність не була перервана вчиненням нового злочину.

На даний час відсутня інформація, про вчинення ОСОБА_4 нового злочину.

Статтею 6 КПК України 1960 року передбаченого обставини, що виключають провадження в кримінальній справі.Згідно з ч.1 п.12 ст.6 КПК України 1960 року кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю стосовно злочину, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Оскільки, ОСОБА_4 вироком Рожнятівського районного суду 14 травня 2001 року за ст.206 ч.2 КК України ( в редакції 1960 року) засуджено на два роки позбавлення волі. У відповідності до ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) виконання вироку ОСОБА_4 в частині основного покарання відстрочено на два роки із сплатою штрафу в розмірі 1700 грн., до цього часу вирок не виконано, то суд приходить до переконання, що останнього слід звільнити від відбування покарання.

Керуючись ст.80 КК України, ст.537 п.9 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання провідного інспектора Рожнятівського районного сектору ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення ОСОБА_4 від покарання задовольнити

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного вироком Рожнятівського районного суду від 14 травня 2001 року за ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року) покарання у виді позбавлення волі строком два роки, від виконання якого, у відповідності до ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) виконання вироку ОСОБА_4 в частині основного покарання відстрочено на два роки із сплатою штрафу в розмірі 1700 грн.

На ухвалу може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів.
Суддя: