Єдиний унікальний номер справи 185/9275/18
Провадження № 1-кп/185/246/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002130 від 26 жовтня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого оператором лінії «Креоліт Д», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25 січня 2005 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення. На підставі ст. 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
-14 листопада 2006 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2005 року, остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці;
-05 березня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
-23 травня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ч. 1 ст. 289 КК України до трьох років обмеження волі, на підставі ст. 72 КК України дане покарання переведено в більш суворе, а саме 1 рік 6 міс. позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року у вигляді семи місяців позбавлення волі, і остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки один місяць,
04 серпня 2016 року звільнений із Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2018 року приблизно о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, проходив біля ТЦ «КУБ», розташованого по вул. Соборній, 95 м. Павлограда, і побачив раніше незнайому ОСОБА_6 , яка розмовляла по мобільному телефону. У ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна - мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, 26 жовтня 2018 року приблизно о 17.46 годині підійшовши ззаду до ОСОБА_6 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вихопив з руки ОСОБА_6 мобільний телефон марки Nomii551.

На неодноразові прохання ОСОБА_6 щодо припинення протиправних дій та повернення мобільного телефону, ОСОБА_3 не відреагував, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1582 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та пояснив, що 26 жовтня 2018 року приблизно о 17.45 год. біля ТЦ «Куб» по вул. Центральна м. Павлограда побачив незнайому жінку, яка розмовляла по мобільному телефону, тримаючи в правій руці біля вуха. Він підійшов ззаду до потерпілої та шляхом ривку вихопив з правої руки потерпілої мобільний телефон. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Згідно протоколу огляду місця події від 26 жовтня 2018 року та фототаблиці до нього, проведений огляд ділянки місцевості, розташованої навпроти буд. № 109 по вул. Г. Світличної в м. Павлограді, та зафіксований загальний вид місця затримання ОСОБА_3 .

Згідно протоколу огляду місця події від 26 жовтня 2018 року та фототаблиці до нього, проведений огляд ділянки місцевості, розташованої навпроти магазину «Вина Мира», у приміщенні ТЦ «Куб» по вул. Центральній в м. Павлограді, під час якого зафіксований загальний вид місця вчинення грабіжа.

Згідно протоколу огляду предмету від 26 жовтня 2018 року та фототаблиці до нього, проведений огляд мобільного телефону марки «Nоmі і551».

Згідно висновку експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи № 2974/18 від 30 жовтня 2018 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nоmі і551», з урахуванням його зносу, на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 26 жовтня 2018 року, становила 1582 грн. за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 26 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_3 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2974/18 від 30 жовтня 2018 року в сумі 300 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки, він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300 (триста) грн. на користь держави.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Nomi i551», переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити останній за належністю;
-ДВД-диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1