Справа № 296/2273/18
Вирок
Іменем України

24 квітня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої-судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
потерпілої : ОСОБА_4
обвинуваченої : ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження № 0005740 за обвинуваченням :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народжену в м.Житомирі, громадянку України, з середньою освітою, не працює, має на утриманні малолітню дитину, проживає: АДРЕСА_1 , судима,
-20.01.2018 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70, ст.ст.75, 76 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим строком один рік шість місяців,
за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

30.11.2015 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебувала за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де вирішила вчинити таємне викрадення чужого майна.
В цей день, час, місці та за вказаних обставин, користуючись тим, що ОСОБА_6 вийшла з квартири, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_5 , будучи заздалегідь обізнаною про місце зберігання золотих ювелірних виробів, які належать матері ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , пересвідчившись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, ОСОБА_5 підійшла до шкатулки червоного кольору, яка знаходилася на одній із полиць меблевої стінки, відкривши її, таємно викрала каблучку із жовтого золота в формі півкола, прикрашену вставками з 5-ти фіанітів 585 проби, вагою 2, 26 грами, загальною вартістю 1 829 гривень 00 копійок.
Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 поклала вказану вище каблучку до кишені штанів, в які була одягнена.
В подальшому ОСОБА_5 , утримуючи викрадену каблучку із жовтого золота в формі півкола, прикрашену вставками з 5-ти фіанітів 585 проби, вагою 2,26 грами при собі, місце скоєння кримінального правопорушення залишила, після чого розпорядилася вищевказаним майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 1 829 гривень 00 копійок.
Крім цього, 07.12.2015 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , вирішила вчинити таємне повторне викрадення чужого майна.
В цей день, час, місці та за вказаних обставин, користуючись тим, що ОСОБА_6 вийшла до іншої кімнати, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна,
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_5 , будучи заздалегідь обізнаною про місце зберігання золотих ювелірних виробів, які належать матері ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , пересвідчившись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, ОСОБА_5 підійшла до шкатулки червоного кольору, яка знаходилася на одній із полиць меблевої стінки, відкривши її, таємно повторно викрала каблучку із жовтого золота в формі переплету 585 проби, вагою 2, 73 грами, загальною вартістю 2 184 гривень 00 копійок.
Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна ОСОБА_5 поклала вказану вище каблучку до кишені кофти, в яку була одягнена.
В подальшому ОСОБА_5 , утримуючи викрадену каблучку із жовтого золота в формі переплету 585 проби, вагою 2,73 грам, при собі місце скоєння кримінального правопорушення залишила, після чого розпорядилася вищевказаним майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2184 гривень 00 копійок.
Крім цього, 10.05.2016 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , відчуваючи свою безкарність та те, що її злочинні дії за попередній злочин залишились не викритими, вирішила вчинити таємне повторне викрадення чужого майна.
В цей день, час, місці та за вказаних обставин, користуючись тим, що ОСОБА_6 вийшла до іншої кімнати, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна,
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_5 , будучи заздалегідь обізнаною про місце зберігання золотих ювелірних виробів, які належать матері ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , пересвідчившись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, ОСОБА_5 підійшла до шкатулки червоного кольору, яка знаходилася на одній із полиць меблевої стінки, відкривши її, таємно повторно викрала набір із 2 золотих сережок з голубими топазами в формі трикутника 585 проби, загальною вагою 6, 68 грами, загальною вартістю 6 849 гривень 00 копійок.
Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна ОСОБА_5 поклала вказані вище сережки до кишені штанів, в які була одягнена.
В подальшому ОСОБА_5 , утримуючи викрадений набір із 2 золотих сережок з голубими топазами в формі трикутника 585 проби, загальною вагою 6,68 грам при собі, місце скоєння кримінального правопорушення залишила, після чого розпорядилася вищевказаним майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 6 849 гривень 00 копійок.
Обвинувачена в судовому засіданні свою вину визнала повністю та підтвердила обставини за яких вона перебуваючи в квартирі у своєї знайомої ОСОБА_6 , викрала золоті вироби належні потерпілій. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 19500,00 грн. визнала повністю.
Потерпіла в судовому засіданні підтвердила, що саме ОСОБА_5 викрала належні їй золоті вироби. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, оскільки обвинуваченою спричинена шкода не відшкодована.
Суд, відповідно до ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого, та в частині речових доказів і судових витрат.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує її дії:
за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання, суд відповідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочини, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Обставини, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття.
Обставини, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.
Досліджуючи дані про особу винної, суд враховує її вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, минуле, склад сім`ї.
ОСОБА_5 має молодий вік, за місцем проживання позитивно характеризується, є одинока мати, виховує сина ОСОБА_7 , 2015 року народження, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Відповідно висновку досудової доповіді, зробленого уповноваженим представником органу пробації, виправлення ОСОБА_5 можливе без застосування покарань, пов`язаних із ізоляцією від суспільства.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків, відомостей про особу ОСОБА_5 суд призначає покарання в межах санкції статті за якою вона визнається винною, а саме у виді позбавлення волі з випробуванням, прийшовши висновку, що виправлення обвинуваченої можливе не в умовах ізоляції від суспільства.
Враховуючи, що обвинувачена вчинила дані злочини до постановлення вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 29.01.2018 року, то остаточне покарання суд призначає за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 підлягає до задоволення в сумі 19500,00 грн.
Процесуальні витрати відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:
За ч.1 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
За ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Відповідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити три роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 29.01.2018 року, більш суворим призначеним даним вироком та остаточно до відбуття призначити 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
Відповідно ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 19500,00 грн. заподіяної матеріальної шкоди.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1