УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 січня 2019 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи прокуратури Запорізької області,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність посадової особи прокуратури Запорізької області, зі змісту якої вбачається, що предметом оскарження являється бездіяльність посадової особи прокуратури Запорізької області, яка полягає у ненаданні йому завіреної копії постанови про закриття кримінального провадження.
В судове засідання особа, яка подала скаргу, не з`явилась, 08.01.2019 ОСОБА_3 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить слідчого суддю зобов`язати посадову особу прокуратури Запорізької області надати йому належним чином завірену копію постанови про закриття кримінального провадження у відношенні слідчих прокуратури Запорізької області: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Прокурор прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, 08.01.2019 подала суду заяву про розгляд справи без участі прокурора, просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 посилаючись на те, що кримінальне провадження за № 0000327 було закрито 29.06.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Враховуючи те, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений порядок розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала скаргу, та прокурора на підставі наявних матеріалів.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з листа прокуратури Запорізької області від 08.01.2019 № 17/2, за результатами розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327, 29.06.2017 прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Статтею 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 283 КПК України, формою закінчення досудового розслідування є, зокрема, закриття кримінального провадження.
Як вбачається з доводів скарги, фактично від слідчого судді заявник ОСОБА_3 просить спонукання органу досудового розслідування виконання обов`язку щодо направлення копії постанови про закриття кримінального провадження, що не входить до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, тобто вказана бездіяльність не оскаржується при досудовому розслідуванні, не передбачена положеннями чинного КПК України.
Статтями 303-307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування.
Суд звертає увагу, що слідчий суддя діє виключно у межах своїх повноважень і не вправі вирішувати питання, які не віднесені законом до його компетенції.
Так, компетенція слідчого судді у сенсі судового контролю в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування передбачена ст. 303 КПК України, якою встановлено, що під час досудового розслідування сторонами кримінального провадження можуть оскаржуватися, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Таким чином, враховуючи, що порушені в скарзі питання не передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи прокуратури Запорізької області, в зв`язку з тим, що скарга подана на бездіяльність слідчого і прокурора, що не підлягає оскарженню.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 308, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи прокуратури Запорізької області відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1