ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/294/19 Справа № 180/1548/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-12.03.2007 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

-06.09.2007 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 17.02.2015 року за відбуттям строку покарання;

визнаного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000325,-

встановила:

Вироком Марганецього міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встаноививши йому іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ухвалено обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Цим же вирором засуджено ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України до покараня у виді позбавлення волі на строк 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року, і призначено ОСОБА_9 і остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

Вирок щодо ОСОБА_9 ніким з учасників кримінального провадження не оскаржено.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в дохід держави по 286,00 гривень процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного. 19 травня 2018 року ОСОБА_7 та його співмешканка ОСОБА_9 знаходячись поруч із під`їздом № 1 будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 допомагав з ремонтними роботами раніше відомому йому потерпілому ОСОБА_10 . Після закінчення ремонтних робіт, приблизно о 13 годині 35 хвилин, ОСОБА_10 попросив ОСОБА_7 занести до підсобного приміщення, належну йому кутову шліфувальну машинку торгової марки «Брест» моделі БШМ-1100, чорно-червоного кольору. При цьому у останнього виник умисел на таємне викрадення вказаної машинки і він запропонував спільно вчинити вказаний злочин ОСОБА_9 , на що остання добровільно погодилась.

Приблизно о 13 годині 40 хвилин в той же день, непомітно для потерпілого ОСОБА_10 , який в цей час знаходився на вулиці, ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 отриману від потерпілого вказану кутову шліфувальну машинку. ОСОБА_9 загорнула її в свою кофту та сховала в купі сміття за будинком АДРЕСА_4 . Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 безперешкодно покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 666,67 грн.

В апеляційній скарзі:
Прокурор просить вирок суду скасувати, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вважає, що рішення суду про звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, є необгрунтованим та невмотивованим.

На його думку, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за скоєння тяжких корисливих злочинів, з цього приводу маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість. Однак, не дивлячись на це, ОСОБА_7 знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Вважає, що без належної уваги суду залишились тяжкість вчиненого злочину, які відповідно де ст. 12 КК України є середньої тяжкості, стійкість умислу засудженого, який повторно вчинив корисливий злочин щодо заволодіння майном потерпілого з метою матеріальної наживи та подальшого продажу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого який прохав не задовольняти апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним злочинів, не оскаржуючи фактичних обставин злочинів, місця, часу, способу їх вчинення та інших обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано у порядку ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним, колегія суддів в цій частині вирок не перевіряє.

Як видно з вироку, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.
Суд, в якості обставини обтяжуючої покарання, врахував скоєння злочину відносно особи похилого віку.
Суд також послався і на наявність інвалідності, у потерпілого ОСОБА_10 ..
В той же час, суд врахував, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Районний суд врахував, що ОСОБА_7 щиросердечно розкаявся у скоєному, частково відшкодував збитки.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, застосувавши щодо нього ст.ст. 75,76 КК України.
Даний висновок колегія суддів вважає правильним.
При цьому колегія суддів зазначає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).
Враховуючи те, що ОСОБА_7 визнав себе винним, та щиросердечно розкаявся, потерпілі не наполягали на призначенні реального позбавлення волі та виходячи з принципів гуманності, колегія суддів приходить до висновку, що призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям, було б несправедливим внаслідок суворості та становило б надмірний тягар для обвинуваченого .
Вирок за своїм змістом є належно вмотивованим, обґрунтованим та законним.
Суттєвих порушень закону, які б слугували скасуванню чи зміні вироку колегією суддів не знайдено.
При вказаних обставинах колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження, а тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 , залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: