Справа № 357/3179/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого має на утриманні одну малолітню дитину, зі слів працюючого без оформлення трудових відносин помічником комбайнера ФОП « ОСОБА_5 », зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , раніше судимого:

1) 31.03.2004 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 25.03.2005 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений з місця позбавлення волі 04.03.2009 на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію»;

3)12.10.2010 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений з місця позбавлення волі 26.07.2013 умовно достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 23 дні;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 будучи засудженим раніше за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 13 лютого 2018 року близько 21 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_6 , яка запросила його до себе в гості, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до потерпілої та шляхом ривка незаконно заволодів її мобільним телефоном марки Huawei Y5 IICun-U29 IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , вартістю 2384 грн. 03 коп., який остання тримала у своїй руці.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2384 грн. 03 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. Просить суворо не карати. Запевнив суд, що зробив для себе належні висновки, працевлаштувався, хоча і без оформлення трудових відносин помічником комбайнера, пройшов лікування він наркотичної залежності наразі проживає з бабусею яку доглядає.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (гарбіж), вчинене повторно, за якою він і має нести відповідальність.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин проти власності, право на яке гарантується Конституцією України. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій та, що на час розгляду справи в суді шкода потерпілому відшкодована. Враховуючи характер вчинення злочину суд бере до уваги, що злочин вчинено відкрито та у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , не вперше притягується до кримінальної відповідальності і зокрема, після відбування покарання у місцях позбавлення волі за вчинення однорідних злочинів проти власності, що свідчить, що він є особою, схильною до вчинення злочинів, в тому числі проти власності та становить підвищену суспільну небезпеку для суспільства. Водночас суд бере до уваги що обвинувачений після вчинення злочину намагається вести соціальний спосіб життя пройшов добровільне лікування від наркотичної залежності з 24.06.2018 року, працевлаштувався, Відповідно до досудової доповіді, даних які б його негативно характеризували за місцем проживання не наведено, окрім як негативної характеристики дільничного інспектора поліції, яку суд не бере до уваги, так як характеристика складена не повноважною особою, обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого в суді, який негативно поставився до своїх вчинків, хоча злочини скоїв після засудження за попередніми вироками однак вчинив дії які свідчать про його каяття суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину добровільне відшкодування завданого збитку.

Крім того на підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину наявність на утриманні обвинуваченого однієї малолітньої дитини.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує позицію потерпілої, які у вирішенні питання призначення покарання покладається на розсуд суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним та іншими нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкцією статті, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі, розмір якого має бути ближчим до максимального.

Однак враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Вирішуючи цивільні позови суд входить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Враховуючи, що потерпіла просить цивільний позов залишити без розгляду суд вважає, зо необхідне цивільний позов залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВЛАИВ:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення і призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3(три) роки.

На підставі п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речові докази у справі а саме:

-Копію договору ломбарду «Скарбниця» залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1