Справа № 639/6822/18
Провадж. № 1-кс/639/3028/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11грудня 2018 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за скаргою ОСОБА_4 , 1968 року народження, на незаконне тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, в якій посилався на його безпідставне тримання під вартою в Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_4 посилався на те, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2017 року він був засуджений до 3 років 4 місцяів позбавлення волі. Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України вважає, що строк відбування ним вказаного покарання закінчився у вересні 2018 року, а тому відсутні підстави його подальшого тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги, посилаючись на зазначене вище.

Представник Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив скаргу розглядати за його відсутності, проти вимог скарги заперечував, вказуючи, що ОСОБА_4 не відбув покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року (кінець строку 07.01.2020 року. Крім того, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2017 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили. Вирок на теперішній час не набрав законної сили.

Дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , матеріали судового провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_4 ,прокурора, який проти вимог скарги заперечував з підстав, аналогічних доводам представника ДУ «Харківський слідчий ізолятор», приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 тримається під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова.

Надаючи оцінку правомірності тримання ОСОБА_4 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та відповідно наявності чи відсутності підстав його звільнення, суд виходить з такого.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.11.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Вирок набрав законної сили 22.12.2016 року.

18.01.2017 року ОСОБА_4 був затриманий та направлений до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для відбування зазначеного покарання.

На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.01.2017 року ОСОБА_4 був тимчасово залишений в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для розгляду іншого кримінального провадження, по якому вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили обрано стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 20.01.2017 року по день винесення вироку - 27.04.2017 року. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 29.05.2017 року.

Також 29.05.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року менш суворого, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці. До набрання вироком законної сили обрано у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Останній вирок не набрав законної сили, адже прокуратурою Харківської області було подано апеляційну скаргу на нього, в якій остання просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості; постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, зарахувати покарання призначене вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2018 року частково задоволено клопотання ОСОБА_4 .. На підставі ч.5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.04.2017 року (наступний день після винесення вироку) до 29.05.2017 року (день набрання вироком законної сили) включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі. Роз`яснено заявнику, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2017 року може бути вирішено Харківським апеляційним судом під час перегляду судового рішення.
Отже, враховуючи, що вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2017 року не набрав законної сили, ОСОБА_4 на теперішній час відбуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» покарання, призначене йому вироком цього ж суду від 27.04.2017 року. При цьому строк покарання за вказаним вироком ОСОБА_4 не відбутий (кінець строку 07.01.2020 року)
Крім того, стосовно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2017 року до набрання ним законної сили.

При цьому, з огляду на те, що на вказаний вирок було подано апеляційну скаргу, питання зарахування строку попереднього ув`язнення у період між ухваленням цього вироку та набранням ним законної сили належить до компетенції Харківського апеляційного суду. Вказаний період із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зарахований компетентним судом не був, а тому безпідставні твердження ОСОБА_4 про те, що строк фактичного відбування ним покарання за вказаним вироком перевищує призначений строк покарання.

Також необхідно відзначити, що тривалий строк між ухваленням вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2017 року та направленням справи до Харківського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокуратури Харківської області зумовлений поведінкою самого ОСОБА_4 .. Так, не дивлячись на те, що докази у справі були досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України (обставини вчинення відповідних кримінальних правопорушень під час судового розгляду ОСОБА_4 визнавав), а кримінальне провадження не можна віднести до категорії складних, ОСОБА_4 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 30 разів доставлявся до приміщення суду і кожного разу знайомився з матеріалами справи у кількості від 3 до 30 аркушів. При цьому сам ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що матеріали справи йому надавались для ознайомлення без будь-яких обмежень, в тому числі у часі.

Отже, на теперішній час ОСОБА_4 знаходиться в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з двох правових підстав:

- відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року, яке ОСОБА_4 не відбуте (кінець строку - 07.01.2020 року);

- тримання під вартою на підставі вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2017 року, яким йому обрано відповідний запобіжний захід до набрання вироком законної сили, що відповідає реченню 2 частини 1 статті 115 КПК України, яка передбачає можливість визначення строку вказівкою на подію. Відповідне тримання під вартою ОСОБА_4 також не перевищує строку при значеного йому за вказаним вироком покарання, адже рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі після ухвалення вироку не приймалось і належить до компетенції Харківського апеляційного суду. При цьому, враховуючи вказані обставини, а також, що на вирок подано апеляційну скаргу прокурора з посиланням на його м`якість, поведінку ОСОБА_4 під час ознайомлення з матеріалами справи, яка має характер зловживання правами та зумовило тривалі строки направлення справи до Харківського апеляційного суду, тримання під вартою ОСОБА_4 на підставі вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2017 року не можна вважати свавільним в розумінні, викладеному в п.п. 62-65 Рішення Європейський суд з прав людини по справі «Руслан Яковенко проти України»(заява № 5425/11, статус остаточного 04.09.2015 року).
Таким чином, на теперішній час наявні правові підстави тримання ОСОБА_4 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в тому числі у зв`язку з відбуттям ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року, який набрав законної сили та є чинним, а тому обставин, які б свідчили про наявність підстав ухвалення рішення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КПК України, судовим розглядом не встановлено, у зв`язку з чим в задоволенні скарги ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , 1968 року народження, на незаконне тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» відмовити.

Оскарження ухвали не передбачено ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1