Провадження № 1-кс/638/1391/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , подану в порядку ст.303 КПК України, на повідомлення про підозру по кримінальному провадженню №0003039, -

встановив:

Підозрюваний ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 20.12.2018 року у кримінальному провадженні №0003039 від 13.08.2018 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України; зобов`язати слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0003039 відомостей від 20.12.2018 року про дату і час повідомлення про підозру по кримінальному провадженню №0003039 від 13.08.2018 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного.

В обґрунтування скарги посилається на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 необґрунтоване та таке, що прийняте слідчим без достатніх доказів та з порушенням вимог КПК України, оскільки здійснене без достатніх доказів та ґрунтується на неналежних доказах, факти в яких суперечать одне одному. Також зазначає, що текст повідомлення про підозру є неконкретним та суперечить матеріалам справи, які слідчим та прокурором вважаються доказами вини ОСОБА_6 ..
Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити.
Слідчий, прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечували, зазначивши про наявність у органу досудового розслідування достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0003039 від 13.08.2018 року, дійшов наступного.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право підозрюваного, його захисником чи законним представником оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Відповідно до п.4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, зміни, які були внесені до ч. 1 ст. 303 КПК України в частині її доповнення пунктом 10, застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року.
Встановлено, що слідчим відділом Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003039 від 13.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20.12.2018 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області ОСОБА_7 , було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Про підозру ОСОБА_6 повідомлено, копію письмового повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені о 09 год. 54 хв. 20 грудня 2018 року, права підозрюваного оголошені та роз`яснені.
Відтак, з 20.12.2018 року ОСОБА_6 набув процесуального статусу підозрюваного.
Із поданої скарги вбачається, що підставою для скасування повідомлення про підозру заявник вважає, те що підозра ґрунтується на недостатніх та недостовірних доказах.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).
Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
За своїм змістом повідомлена 20.12.2018 року ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_6 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотриманні у ході повідомлення про підозру ОСОБА_6 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст.276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_6 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , подану в порядку ст.303 КПК України, на повідомлення про підозру по кримінальному провадженню №0003039 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошений 29.03.2019 року о 14:10 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1