Ухвала

19 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 331/5137/16

провадження № 51-9350ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2018 року відносно нього та ОСОБА_5 ,
встановив:
За вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна.
Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 5800 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Апеляційний суд Запорізької області ухвалою від 14 травня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишив без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування оскаржених судових рішень відносно нього та ОСОБА_5 і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї документи, Верховний Суд дійшов такого.
Згідно з ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Зокрема, в ч. 1 ст. 412 КПК визначено, які порушення кримінального процесуального закону є істотними, а в частині другій цієї ж статті визначено обставини, за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування цих рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Зазначені вимоги закону ОСОБА_4 не виконав, оскільки належно не обґрунтував своїх доводів. Засуджений хоч і зазначає про наявність, на його думку, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, однак зі змісту касаційної скарги видно, що він не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, при цьому посилається на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 438 КПК не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК касаційну скаргу має право подати засуджений у частині, що стосується його інтересів.
За таких обставин вимога засудженого ОСОБА_4 про перегляд у касаційному порядку оскаржених судових рішень, у тому числі, відносно ОСОБА_5 суперечить положенням кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_4 слід конкретизувати свою вимогу до суду касаційної інстанції, яка має узгоджуватися з положеннями ст.ст. 425, 436 КПК, та обґрунтувати її з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу, вказавши, у чому, на його думку, полягали саме такі порушення та яким судом їх допущено.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строкуз дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (заявник має підтвердити, що він не пропустив цей строк при повторному зверненні до суду).
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2018 року відносно нього та ОСОБА_5 залишити без руху.
Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3