ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/924/19 Справа № 201/553/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши 20 лютого 2019 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0002952 від 24 листопада 2018 року за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 січня 2019 року якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, було повернуто прокурору для усунення недоліків, -
ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002952, внесеному 24 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.
Обґрунтовуючи свою позицію в ухвалі суд першої інстанції зазначив, що органом досудового розслідування при викладі фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, стороною обвинувачення було зазначено про вчинення злочинних дій за попередньою змовою з ОСОБА_9 , однак у обвинувальному акті не зазначено чи притягувалась дана особа до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, оскільки зазначення у обвинувальному акті прізвища інших співучасників кримінального правопорушення, які не обвинувачуються у межах цього кримінального провадження та щодо яких відсутні будь-які судові рішення, є грубим порушенням принципів верховенства права та презумпції невинуватості, передбачених ст. 62 Конституції України, ст.ст. 8, 17 КПК України, прав обвинуваченого ОСОБА_7 захищатись від пред`явленого безпосередньо йому обвинувачення із викладенням стосовно нього фактичних обставин, а також прав іншої особи, яка не зазначена у обвинувальному акті, але вказані обставини стосуються її законних інтересів, а отже, наведені порушення кримінального процесуального закону перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акта.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На думку прокурора даний обвинувальний акт містить всі відомості, передбачені ст. 291 КПК України. Крім того, в обвинувальному акті, чітко зазначено, що матеріали відносно ОСОБА_9 виділено в окреме провадження. На момент складання даного обвинувального акту, відносно ОСОБА_7 стороні обвинувачення було відомо про те, що вчинення ОСОБА_7 протиправних дій відбулось разом з ОСОБА_9 , якому 24.11.2014 року також повідомлено про підозру, однак закінчити досудове розслідування відносно нього та вручити обвинувальний акт не надалося можливим, через те, що 07.01.2019 року ОСОБА_9 був доставлений в тяжкому стані до КЗ Дніпропетровська обласна лікарня ім. Мечнікова ДОР.
Також зазначає, що вказані порушення можливо було усунути під час судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 направити до суду першої інстанції на новий розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 187 КК України.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Стаття 291 КПК України включає вичерпний перелік відомостей, які повинні міститься в обвинувальному акті. При цьому, такий перелік відомостей повинен бути перевірений судом при підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду.
У відповідності до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання звинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження прокурором.
Разом з тим, слідчий та прокурор при складанні обвинувального акту та при його затвердженні цих вимог закону не дотрималися.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 314 КПК України вказаний перелік відомостей повинен бути перевірений судом при підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду.
Згідно ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акта положенням закону і повернув його прокурору для усунення недоліків.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в обвинувальному акті чітко зазначено, що матеріали відносно ОСОБА_9 виділено в окреме провадження, не знайшло свого підвтердження.
Так, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002952 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187, КК України, в якому при викладенні фактичних обставин кримінальних правопорушень зазначено, що ОСОБА_7 вчиняв свої умисні дії за попередньою змовою із разом з ОСОБА_9 .
Так само дії ОСОБА_7 , органом досудового розслідвання кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України. як розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб,
Однак відповідно до обвинувального акту будь-яке обвинувачення ОСОБА_9 не висувається, не має відомостей про те, в якому статусі ця особа перебуває, що свідчить про недотримання вимог ст. 291 КПК України та наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в разі виділення матеріалів кримінального провадження щодо інших осіб в інше провадження в обвинувальному акті мають зазначатися саме такі відомості з огляду на дотримання принципу презумпції невинуватості цих осіб.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення.
Тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині колегія суддів вважає необґрунтованими.
Зазначені порушення вимог КПК України є істотними і такими, що перешкоджають суду першої інстанції провести підготовче судове засідання, оскільки у ході проведення судового розгляду дані порушення вимог закону не можуть бути виправлені.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтовано висновку про те, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у співучасті з посиланням на конкретних осіб (а саме на вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою з ОСОБА_9 ), щодо якого дане кримінальне провадження не розглядається і відомості про засудження яких відсутні, є неприпустимим, адже є порушенням принципу презумпції невинуватості.
З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає ст.62 Конституції України та рішенню Європейського суду з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, в якому звертається увага про те, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п. 79 рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).
Тому, допущене порушення, на думку колегії суддів, перешкоджає призначенню кримінального провадження до розгляду, та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки сформульоване в ньому обвинувачення є некоректним, порушує права іншої особи, а тому обвинувальний акт відповідно суперечить вимогам Закону.
Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 січня 2019 року якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, було повернуто прокурору для усунення недоліків залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4