Провадження № 1-кс/760/2230/19
Справа № 760/2974/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 (свідоцтво № 000447 від 02.09.2016р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги), ОСОБА_6 (свідоцтво № 4705 від 25.10.2011р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погоджене прокурором шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури
Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про передачу майна, на яке накладено арешт, в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, подане в рамках кримінального провадження № 0002110 від 29.08.2018р., -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.
В рамках кримінального провадження, за ч. 3 ст. 368-2, ч. 3 ст. 209 КК України, Національним антикорупційним бюро України ОСОБА_7 підозрюється за ч. 3 ст. 368-2 КК України в тому, що в період з липня 2016р. до 23.06.2018р., перебуваючи на посадах виконувача обов`язків заступника Голови Державної фіскальної служби України та виконувача обов`язків Голови Державної фіскальної служби України, набув у власність грошові кошти у сумі не менше ніж 89 522 518,45грн., законність підстав набуття яких не підтверджено доказами та що значно перевищують його та близьких йому осіб офіційні доходи, та в подальшому передав вказані активи іншим особам для використання при укладенні правочинів щодо придбання об`єктів рухомого та нерухомого майна з метою фактичного особистого використання ОСОБА_7 і його сім`єю.
В клопотанні поставлено питання про передачу майна в управління Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, на яке ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.11.2018р. накладено арешт, а саме: 1) квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна від 21.07.2016р. належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження майном власником або третіми особами; 2) квартиру АДРЕСА_2 , яка згідно договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна від 21.07.2016р. належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження майном власником або третіми особами; 3) будинок, загальною площею 455, 9 кв. м, житловою площею 156,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 , який згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження майном власником або третіми особами; 4) транспортні засоби Toyota Land Cruised 200, 2008 рік випуску, № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , Toyota Land Cruised 200, 2017 рік випуску, № двигуна НОМЕР_4 , № шасі НОМЕР_5 , Mercedes-benz GLE 350D, 2017 рік випуску, № двигуна НОМЕР_6 , № шасі НОМЕР_7 , які зареєстровані на ТОВ «Компанія Антей» (), шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном власником або третіми особами.
Подане клопотання мотивоване тим, що за сукупністю очевидних ознак вартість вказаного майна, значно перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з чим, на думку детектива, арештоване майно може бути передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним з метою забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок її протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких вигод внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та детектив ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.
Адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки дане майно належить на праві власності не ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ТОВ «Компанія Антей», яким в даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру та вони не мають ніякого відношення до даного кримінального провадження.
Крім того, на думку адвокатів, арештоване майно не було оглянуто та не встановлено, що вартість даного майна перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також детективом не доведено, що майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Тому застосування такого заходу забезпечення кримінального майна не відповідає розумності та співмірності втручання в права та інтереси володільців майна.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 24 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції» від 18.10.2006р., визначено, що без шкоди для положень ст. 23 цієї Конвенції кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання будь-якого умисно вчиненого злочину, передбаченого цією Конвенцією, злочином, без участі у вчиненні таких злочинів, приховання або безперервного утримання майна, якщо відповідній особі відомо, що таке майно здобуте в результаті будь-якого зі злочинів, що визначений цією Конвенцією.
Згідно положень ст. 31 Конвенції, кожна Держава-учасниця вживає, максимальною мірою, можливою в рамках її внутрішньої правової системи, таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливої конфіскації доходів від злочинів, що визначені цією Конвенцією, або майна, вартість якого відповідає вартості таких доходів.
Також кожна Держава-учасниця вживає таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливості виявлення, відстеження, заморожування або арешту будь-чого з переліченого в ч. 1 цієї статті з метою подальшої конфіскації, а також вживає, відповідно до її внутрішнього права, таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для управління компетентними органами замороженим, арештованим або конфіскованим майном, зазначеним у ч. 1 і 2 цієї статті.
Відповідно до абзацу 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.
Статтею 21Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.
Норми статтей 19 та 20 Закону встановлюють правові механізми управління арештованими у кримінальному провадженні активами (грошовими коштами, банківськими металами, рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами), сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Так, в поданому клопотанні, його автор обмежився лише цитуванням норм, викладених у ст. 100 КПК України та ст.ст. 1, 9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», проте самого обґрунтування, чому саме необхідно вирішити питання про передачу майна в управління агентства та для забезпечення яких саме цілей кримінального провадження, воно не містить.
Також в клопотанні не наведено доводів, чому саме такий спосіб забезпечення збереження активів, на думку детектива, є найбільш доцільним, а з огляду на специфіку об`єктів, на які накладено арешт, чи має в своєму розпорядженні Національне агентство необхідні ресурси, які б забезпечили досягнення мети такої передачі.
Крім того, в ході судового розгляду клопотання, детективом та прокурором не було надано слідчому судді доказів на їх підтвердження, що вартість арештованого майна дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, а також не наведено слідчому судді обґрунтованих доводів необхідності передачі вказаного майна в управління Національному агенству України та, що вказана передача майна забезпечить ефективність, збереження та збільшення вартості майна.
Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_4 та квартира АДРЕСА_5 , належить не ОСОБА_8 ,а ОСОБА_9 , і в клопотанні детектива не міститься обґрунтування чому саме майно ОСОБА_9 має бути передано в управління Національному агентству, яким чином вказане майно вибуло з власності ОСОБА_8 , чи досліджувалися ці обставини в ході досудового розслідування, та відповідних доказів слідчому судді не надано.
На думку слідчого судді, арешт накладений ухвалою від 29.11.2018р., із забороною відчуження та розпорядження, в даному випадку, повністю унеможливить та мінімізує ризики втрати майна, які були зазначені у клопотанні про накладення арешту.
Таким чином, це буде повною мірою відповідати меті арешту та принципам розумності та співрозмірності, та достатньою мірою гарантувати досягнення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин, клопотання детектива не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про передачу майна, на яке накладено арешт, в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, подане в рамках кримінального провадження № 0002110 від 29.08.2018р. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1