ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1132/19 Справа № 199/5043/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000883 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08 листопада 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 місяців 18 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання.

Під час апеляційного перегляду уточнив, що просить пом`якшити йому призначене судом покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років 6 місяців.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання, не врахував думку потерпілого, який просив суд суворо його не карати та призначити йому покарання на розсуд суду.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворе покарання, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років; також вирішено питання про стягнення судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 17 квітня 2018 приблизно о 18 годині 10 хвилин знаходився на кладовищі, що розташоване на перехресті вулиць Райніса та Пестеля у м. Дніпро, де зустрів раніше йому знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де між ним та останнім, на фоні раніше виниклих неприязних стосунків стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , та тримаючи дерев`яну биту у руці, діючи умисно, наніс один удар ОСОБА_9 в область тім`яної та лобної частини голови ліворуч, потім завдав удар по передпліччю і кисті лівої руки та не менше трьох послідовних ударів у область стегон правої та лівої ніг ОСОБА_9 , в результаті чого потерпілий втратив свідомість та отримав тяжкі тілесні ушкодження, середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_10 , залишивши ОСОБА_9 лежати на кладовищі, з місця скоєння злочину пішов.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 23.04.2018 приблизно о 17-00 годині перебував на набережній озера Московське, у районі будинку № 27а по вул. Шолохова у м. Дніпро, де у кущах на землі побачив поліетиленовий пакет, в якому виявив предмет схожий на пістолет, який визначив для себе як вогнепальну зброю, поклавши його собі за пояс своїх брюк, почав носити його із собою та у подальшому, із зазначеного місця, переніс його до місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де почав зберігати без передбаченого законом дозволу.
Далі, 24.04.2018 приблизно об 11-00 годині ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, перебуваючи за вищевказаним місцем свого мешкання, взяв пістолет, та направився у бік вул. Трансформаторної у м. Дніпро.
В цей же день, тобто 24.04.2018, приблизно о 12-00 годині ОСОБА_7 знаходився біля будинку №3 по вул. Трансформаторна у м. Дніпро, де був помічений працівниками поліції, які провели превентивні заходи, в ході яких встановили, що ОСОБА_7 має при собі річ для носіння, зберігання та придбання якої потрібен дозвіл.
В ході проведення огляду, 24.04.2018 у період часу з 12-20 години до 12-35 години працівниками поліції у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на пістолет, який виявився вогнепальною зброєю, придатний до проведення пострілів, виготовлений саморобним способом, по типу гладкоствольних дульнозарядних (шомпольних) пістолетів з гвинтовим запалюванням заряду.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість скоєних обвинуваченим злочинів, які відносяться згідно із ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, характеризується задовільно, відсутність матеріальних і моральних претензій у потерпілої сторони; наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів, щире розкаяння; наявність обставин, що обтяжують покарання, - рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що дає підстави колегії суддів вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання з урахуванням ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років, оскільки більш м`який вид покарання не зможе забезпечити досягнення мети перевиховання ОСОБА_7 .
Отже, такі обставини як визнання обвинуваченим вини повністю, щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочинів, враховані судом при призначенні покарання, а тому колегія суддів не знаходить підстав для повторного їх врахування та пом`якшення покарання за вчинені злочини, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неврахування судом при призначені покарання думки потерпілого, не заслуговують на увагу, оскільки судом у вироку зазначено, що потерпілий не має матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого та просить суворого його не карати, що і було враховано судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 .
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог його апеляційної скарги, вважаючи доводи останнього необґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4