КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги директора ТОВ «ФАРШМАГ» ОСОБА_6 та представника ТОВ «БЕНЕФІТ ЕКСПЛОРЕЙШН», адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено частково клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) в тому числі і по ТОВ «ФАРШМАГ» та ТОВ «БЕНЕФІТ ЕКСПЛОРЕЙШН» на яку вказані платники податку мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.
На ухвалу слідчого судді були подані апеляційні скарги директором ТОВ «ФАРШМАГ» ОСОБА_6 та представником ТОВ «БЕНЕФІТ ЕКСПЛОРЕЙШН», адвокатом ОСОБА_7 .

Разом з тим, до закінчення апеляційного розгляду справи від представника ТОВ «БЕНЕФІТ ЕКСПЛОРЕЙШН», адвоката ОСОБА_7 , надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі з доповненнями директор ТОВ «ФАРШМАГ» ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на суму ПДВ зазначеного товариства. В обґрунтування своїх вимог апелянти зазначає, що слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, в супереч вимог ст. 173 КПК України, не врахував, що надані прокурором матеріали не містять відомостей, які б давали підстави вважати, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України; жодній посадовій особі ТОВ «ФАРШМАГ» про підозру не повідомлено та жодних процесуальних дій щодо цього товариств не здійснювалось. Крім того, апелянт вважаєть, що згідно положень ст. 98 КПК України, речовими доказами можуть бути лише матеріальні об`єкти, до яких сума ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ не відноситься.
Також, на думку ОСОБА_6 , судом порушено і вимоги кримінального процесуального закону в частині щодо розгляду клопотання сторони обвинувачення без повідомлення про це власників майна або їх представників. На дані обставини апелянт посилається і як на підстави, що завадили своєчасному оскарженню ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим ставить питання про поновлення пропущеного строку.
Особи, які подали апеляційні скарги, будучи належним чином повідомлені про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив рішення слідчого судді залишити в силі, посилаючись на його законність і обґрунтованість, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги директора ТОВ «ФАРШМАГ» в тому числі і в частині щодо поважності пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, заяву представника ТОВ «БЕНЕФІТ ЕКСПЛОРЕЙШН», адвоката ОСОБА_7 , про відмову від апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді було подано представником ТОВ «БЕНЕФІТ ЕКСПЛОРЕЙШН», адвокатом ОСОБА_7 , яка до закінчення апеляційного розгляду справи подала заяву про відмову від неї.

Таким чином, відповідно до положень ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді перевіряється лише в межах поданої апеляційної скарги директора ТОВ «ФАРШМАГ» та лише щодо арешту майна вказаного товариства.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення особи, яка подала скаргу, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про поважність причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає за можливе його поновити.
Також, дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги директора ТОВ «ФАРШМАГ» щодо безпідставності накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ФАРШМАГ» на яку вказаний платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002108 від 27 червня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 2017 року по теперішній час групою осіб, діючою за попередньою змовою між собою, створено та придбано ряд суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає у проведенні фінансово-господарських операцій по переведенню безготівкових коштів у готівку, формуванню дебіторської заборгованості, витрат та податкового кредиту для інших суб`єктів підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, цінних паперів, виконання робіт, надання послуг.

У подальшому, кошти, отримані в результаті ухилення від сплати податків до державного бюджету юридичними особами клієнтами суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності, легалізовувались, шляхом перерахування в адресу «транзитних» юридичних осіб та фізичних осіб, якими здійснюється їх обготівковування через каси відділень банківських установ, а також шляхом погашення боргових зобов`язань (кредитів) третіх осіб.
Дії групи осіб, які використовуючи підконтрольні їм фіктивні підприємства та здійснюють незаконну діяльність, кваліфіковано за ч. 2 ст. 205, ч. 2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.
Також, згідно доводів клопотання прокурора, в ході проведення слідчих (розшукових) дій отримано відомості, що в незаконній діяльності, серед іншого, задіяне і ТОВ «ФАРШМАГ» ().
В рамках вказаного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ФАРШМАГ» () на яку вказаний платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з метою збереження речових доказів.

При цьому прокурор зазначив, що є всі підстави вважати, що сума ДПВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по вказаному суб`єкту господарювання, є предметом протиправної діяльності, отримана внаслідок проведення незаконної діяльності.
Також, постановою слідчого слідчої групи третього слідчого відділу Управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 27 вересня 2018 року суму ДПВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ФАРШМАГ» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002108.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя послався на наявність підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Тобто, з вище наведеної норми закону слідує, що речовими доказами у кримінальному провадженні є речі матеріального світу.
Разом з тим, сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) не є матеріальним об`єктом, що виключає її відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак висновки слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на суму ПДВ по ТОВ «ФАРШМАГ», не ґрунтуються на вимогах закону.
Також, слід зазначити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню, а тому наявність постанови слідчого про визнання майна речовим доказом не може бути беззаперечною підставою для накладення арешту на майно у разі відсутності розумних підстав і підозр вважати його доказом злочину.
За таких обставин, ухвала слідчого судді в частині арешту суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ФАРШМАГ» підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до встановлених вище обставин, в задоволенні клопотання прокурора в цій частині слід відмовити.

Таким чином апеляційна скарга директора ТОВ «ФАРШМАГ» ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Прийняти відмову від апеляційної скарги представника ТОВ «БЕНЕФІТ ЕКСПЛОРЕЙШН», адвоката ОСОБА_7 , поданої на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року.

Клопотання директора ТОВ «ФАРШМАГ» ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року, задовольнити.
Апеляційну скаргу директора ТОВ «ФАРШМАГ» ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року, в частині арешту майна, а саме суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ФАРШМАГ» () на яку вказаний платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 в частині накладення арешту на майно майна, а саме на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ФАРШМАГ» () на яку вказаний платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, відмовити.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/617/2019 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1