Провадження № 1-кс/344/8766/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001284 від 04.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилалася на те, що 03 листопада 2018 року, близько 17 год 10 хв, в темну пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Peugeot 807, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Євшана, що у м. Калуші Івано-Франківської області в напрямку перехрестя з вул. Майдан Шептицького. Дана ділянка дороги має по дві смуги для руху у кожному напрямку, які розділені подвійною суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.3., а суміжні смуги руху розділені переривчастою лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.5. В цей час проїзну частину дороги, справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля ОСОБА_4 , почала перетинати пішохід ОСОБА_7 , 1941 року народження, чим створювала водію ОСОБА_4 небезпеку для руху. При наближенні до лінії руху пішохода ОСОБА_4 , рухаючись по лівій смузі руху, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, маючи об`єктивну можливість виявити небезпеку для руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . Після вчинення ДТП ОСОБА_4 автомобілем з місця події скрився.

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.7., згідно якого водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як люди похилого віку.

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої загинула пішохід ОСОБА_7 .

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

ОСОБА_4 05.11.2018 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: 1) протоколами огляду місця події та схемою до нього; 2) протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; 3) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; 4) іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

У відповідності до ст. 11 КК України, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки максимальне покарання згідно із санкцією статті 8 років позбавлення волі.

Згідно із вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи те, що санкція інкримінованої йому частини статті передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків, так як досудове розслідування триває та проведені ще не всі необхідні слідчі дії, зокрема не встановлено та не допитано усіх очевидців події;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний після скоєння ДТП покинув місце події та вчиняв дії направлені на уникнення від відповідальності.

Враховуючи вищенаведені ризики, особу підозрюваного та те, що після скоєння ДТП останній покинув місце події та вчиняв дії направлені на уникнення від відповідальності, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - неможливе.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Також, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи те, що санкція інкримінованої йому частини статті передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце постійного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник просили застосувати менш обтяжливий запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, а саме домашній арешт, оскільки підозра та ризики прокурором на даний час не достатньо обгрунтовані.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 05.11.2018 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Підозрюваний ОСОБА_4 визнає, що він вчинив наїзд на пішохода, який помер, але на даний час не призначено та не проведено жодних експертиз чи інших слідчих дій із результатів яких можливо було б встановити вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в матеріалах клопотання немає даних щодо того чи міг ОСОБА_4 уникнути наїзду.

Прокурором не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Те, що ОСОБА_4 не зупинився після зіткнення та покинув місце події не означає, що він буде переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти інші дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України

Також не може впливати на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і те, що санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі, оскільки вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину ще не доведена.

З урахуванням наведеного та враховуючи характеризуючи дані особи підозрюваного, наявність двох неповнолітніх дітей, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, до нього слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати житло з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196-197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді діє до 05 січня 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1