УХВАЛА
30 жовтня 2018 року
м. Київ
справа № 175/190/16-к
провадження № 51- 931 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
у судовому засіданні при розгляді касаційної ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2016 року в кримінальному провадженні №0001046 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Дніпропетровська,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК).
встановив:
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.
На підставі ст. ст. 71, 78 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 9 червня 2015 року і остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 1 місяць з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.Вирішено питання про речові докази, судові витрати та запобіжний захід.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2016 року вказаний вирок змінено, виключено кваліфікуючу ознаку «вчинене особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК», в решті вирок залишено без змін.
Касаційний розгляд справи було призначено у Верховному Суді на 30 жовтня 2018 року.
Проте до початку касаційного перегляду засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив клопотання про його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Заслухавши думку захисника ОСОБА_7 у підтримку клопотання засудженого, міркування прокурора ОСОБА_5 , який вважав необхідним клопотання ОСОБА_6 задовольнити, знятисправу з касаційного розгляду і направити її до суду першої інстанції для виконання вимог ч. 2 ст. 425 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку про таке.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 425 КПК засуджений має право подати касаційну скаргу.
Частиною другоювказаної норми визначено, що засудженому надається можливість ознайомитися в суді з матеріалами кримінального провадження для вирішення питання про подання касаційної скарги. За правилами ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 395, ч. 1 ст. 434 КПК реалізацію такого права особи покладено на суд першої інстанції.
Отже, виходячи з приписів наведених норм процесуального права та визначених у ст. 7 КПК загальних засад кримінального провадження, колегія суддів вважає, що здійснити касаційний розгляд матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою останнього у даний час неможливо, адже забезпечення реалізації гарантованих законом прав засудженого є обов`язком суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зняти кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з касаційного розгляду та повернутисправу до суду першої інстанції для ознайомлення останнього із її матеріалами з метою реалізації прав засудженого та виконання вимог ч. 2 ст. 425 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 зняти з касаційного розгляду і повернути до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської областідля виконання вимог ч. 2 ст. 425 КПК.
Після виконання зазначених вимог кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 підлягає поверненню до суду касаційної інстанції для призначення до розгляду та вирішення в порядку, встановленому кримінальними процесуальним законом.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3