Справа №591/6818/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/13/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/6818/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 23 листопада 2018 року, якою підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Нишон Тумані Узбекистан, мешканцю АДРЕСА_1

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки під час розгляду клопотання не доведено наявності ризиків переховування від органів досудового розслідування та вчинення нових злочинів, слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_9 одружений, має постійне місце проживання за місцем мешкання своєї дружини, прокурором надано недопустимий доказ, показання свідка в протоколах його допиту є суперечливими.

16.11.2018 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Сумської області, звернувся слідчий СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 підозрюється в організації та керівництві незаконним переправленням ОСОБА_12 14.11.2018 через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб.

08.11.2018 до ЄРДР за № 0000267 внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК, а 20.11.2018 ОСОБА_9 повідомлений про підозру у встановленому законом порядку.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину та переховувався від органів досудового розслідування, слідчий просив надати дозвіл на його затримання з метою приводу. Також слідчий одночасно звернувся з погодженим із прокурором клопотанням про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7-ми років, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчиняти інші злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 20.11.2018 спочатку дозволено затримання ОСОБА_9 з метою його приводу для розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а згодом ухвалою від 23.11.2018 ОСОБА_9 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що повідомлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою, існують ризики переховування від органів досудового розслідування та вчинення нових злочинів, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та обравши підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, дійшла правильного висновку про необхідність обрання останньому саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотрималася вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК, існування ризиків, передбачених п.п.1 і 5 ч.1 ст.177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7-ми років, існують реальні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчиняти інші злочини, і обрання йому більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК, а саме, протоколами допиту свідків, обшуку, огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, огляду ідентифікації та вручення грошових коштів, протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії), а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

При цьому, незважаючи на те, що на стадії обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст.178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч.1 ст.194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення, в тому числі і тим обставинам, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі.

У зв`язку з викладеним, наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання підозрюваного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy).

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про відсутність заявлених слідчим ризиків і можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, то колегія суддів також вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Зокрема, ОСОБА_13 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 , дізнавшись про викриття злочинних дій його та іншого співучасника, зник з місця свого проживання (м. Охтирка Сумської області), у зв`язку з чим оголошувався в розшук та був затриманий в м. Києві

Ризик вчинення підозрюваним нового злочину також є цілком виправданим, оскільки ОСОБА_9 не працевлаштований, кошти для життя отримував від вчинення злочинів, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу для існування та об`єктивно свідчить про наявність передумов для продовження підозрюваним злочинної діяльності з метою свого матеріального збагачення і покращення становища.

Вказані вище висновки ЄСПЛ з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , враховує також і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Не можуть бути прийнятими до уваги також доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_9 одружений та має постійне місце проживання за місцем мешкання своєї дружини, оскільки вони не в повній мірі знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, так як дружина підозрюваного тривалий час постійно проживає на території іншої країни, де працює.

Разом з тим, приймаючи рішення про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не дотрималася вимог кримінального процесуального закону щодо строку дії відповідної ухвали, згідно яких строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. При цьому, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, з моменту затримання (ч.ч.1 і 2 ст.197 КПК).

Під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження встановлено, що фактично ОСОБА_9 затриманий о 20 год. 41 хв. 21.11.2018, а тому максимально можливою кінцевою датою тримання його під вартою на підставі ухвали слідчого судді (на даному етапі досудового розслідування) є 19.01.2019 до 24-00 години.

В той же час, слідчий суддя вийшла за встановлені законом межі строку та застосувала до підозрюваного запобіжний захід до 21.01.2019, тобто більше чим на шістдесят днів, не визначивши при цьому час дії відповідної ухвали з огляду на положення ч.2 ст.115 КПК, чим істотно порушила вимоги кримінального процесуального закону, що на переконання колегії суддів, завадило ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, внаслідок чого ухвала підлягає безумовному скасуванню з цих підстав.

Хоча допущені порушення вимог КПК і є підставою для скасування ухвали слідчого судді, однак вони не спростовують встановлених обставин щодо наявності всіх передбачених законом підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому після скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідним постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк не більше шістдесяти днів, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу захисника.

При цьому, колегія суддів, враховуючи сукупність ризиків, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_9 , вимоги ст.182 КПК, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися чи у інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню або ж знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134470 грн.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 23 листопада 2018 року щодо обрання підозрюваному ОСОБА_7 скасувати і постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_15 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24-00 години 18 січня 2019 року включно із визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134470 грн.

У разі внесення застави визначити підозрюваному ОСОБА_16 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, докласти зусиль до пошуку роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_16 негайно після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4