Справа № 386/783/18
Провадження № 1-кп/386/17/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей

Голованівської райдержадміністрації ОСОБА_8 ,

представника Голованівського ВП

ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000346 за обвинуваченням:

- неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Наливайка Голованівського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня Професійно-технічного училища №38 в смт. Голованівськ Кіровоградської області, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, інших утриманців не маючого, не маючого інвалідності, не військовозобов`язаного, пільг не маючого, не депутата, закордонного паспорта не маючого, майна у власності не маючого, судимого вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України) із застосуванням ч. 1 ст. 70 цього Кодексу до трьох років трьох місяців позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України - звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням одного року шести місяців іспитового строку,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
Неповнолітній ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

21 липня 2018 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в приміщенні літньої кухні, розташованої на території домоволодіння його дядька ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , де також перебувала ОСОБА_11 , яка спала на дивані. Скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_11 до своєї жіночої сумки, що знаходилась на кріслі, ОСОБА_5 таємно підійшов до зазначеної сумки, відчинив її та дістав з неї мобільний телефон марки "DOOGEE Т5", який помістив собі до кишені штанів та вийшов з приміщення літньої кухні, чим викрав та обернув на свою користь зазначений мобільний телефон, вартістю 3360 грн. згідно висновку експерта від 26.07.2018, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що злочин вчинив за тих обставин, які викладені в обвинувальному акті, а саме: перебуваючи в свого батька ОСОБА_12 в с. Ємилівка Голованівського району Кіровоградської області, побачив у співмешканки дядька ОСОБА_11 , які проживають неподалік від його батька, мобільний телефон, який вирішив викрасти. Влітку 2018 року, він, перебуваючи на території домоволодіння дядька, вказав останньому, що піде попити води та зайшовши до літньої кухні, в якій спала ОСОБА_11 , з жіночої сумки останньої викрав мобільний телефон, який поклав собі в кишеню та залишив місце події і попрямував велосипедом до дому в с. Наливайка Голованівського району. В подальшому дядько зателефонував та вказав, щоб він повернув мобільний телефон, після чого він повернувся до дядька, дорогою залишив мобільний телефон біля дерева на перехресті вулиць, а по приїзду працівникам поліції зізнався у скоєному. Після зізнання показав місце, де сховав викрадений мобільний телефон. Розуміє, що вчинив неправильно, не мав права брати чужі речі без дозволу і більше такого не допустить, щиро розкаюється у скоєному.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та кваліфікує його дії за цією нормою, як таємне викрадення чужого майна.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні відмовилась від дачі суду показів, зазначила, що жодних претензій до обвинуваченого не має, оскільки збитки їй відшкодовані.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що проживає в с. Ємилівка Голованівського району Кіровоградської області, обвинувачений доводиться йому сином, який проживає в с. Наливайка. Влітку 2018 року син приїхав до нього на гостини та одного дня викрав мобільний телефон співмешканки його брата ОСОБА_13 , які проживають недалеко в тому ж селі, що й він. Син в його присутності та присутності поліцейських зізнався, як викрав мобільний телефон потерпілої, після чого поліцейським показав де його залишив.

Згідно протоколу огляду місця події від 21.07.2018 з доданими до нього фототаблицями, оглянуто кімнату літньої кухні на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де у жіночій сумці ОСОБА_11 було встановлено відсутність мобільного телефону (а.с. 6-10 т. 1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.07.2018 з доданими до нього фототаблицями, оглянуто перехрестя вулиць Садової (Жовтневої) та Центральної в с. Ємилівка Голованівського району Кіровоградської області, де на узбіччі під деревом було виявлено та вилучено викрадений ОСОБА_5 мобільний телефон марки "DOOGEE Т5" з IMAI1: НОМЕР_1 , IMAI2: НОМЕР_2 (а.с. 11-16 т. 1).

Відповідно висновку експерта від 26.07.2018, вартість мобільного телефону марки "DOOGEE Т5", який викрав ОСОБА_5 , станом на липень 2018 року з урахуванням 30% зносу, становить 3360 грн. (а.с. 48 т. 1).

Протоколом огляду предмету від 27.07.2018 мобільний телефон марки "DOOGEE Т5" оглянуто та постановою від 27.07.2018 - визнано речовим доказом і передано на зберігання під розписку власнику - потерпілій ОСОБА_11 (а.с. 69-71 т. 1).

При проведенні слідчого експерименту від 27.07.2018 за участю неповнолітнього обвинуваченого, який фіксувався протоколом та технічним засобом, останній детально розповів та показав, як він 21.07.2018 близько 14 год. в літній кухні домоволодіння свого дядька ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 викрав з жіночої сумки мобільний телефон, що належав співмешканці дядька ОСОБА_11 та в подальшому сховав під деревом на перехресті вулиць в цьому ж селі (а.с. 73-77 т. 1).

Наведені докази у сукупності не викликають сумніву, є достовірними, належними, об`єктивними та допустимими, не суперечать один одному, та повністю узгоджуються між собою.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повністю доведена, вважала за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області визначити неповнолітньому обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки дев`ять місяців та звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням двох років іспитового строку.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого, його матір - ОСОБА_6 в судовому засіданні вважала доведеною вину її сина ОСОБА_5 та за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі і звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

Захисник також вважала доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі і звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

Представники служби у справах дітей Голованівської райдержадміністрації та Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області вважали за можливе призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі і звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку, крім того, представник Голованівського ВП додала, що неповнолітній обвинувачений перебуває на обліку в поліції, за місце проживання характеризується посередньо, за місцем навчання - негативно.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1, 98, 103 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 цього Кодексу є злочином середньої тяжкості.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, усунення заподіяної шкоди та вчинення злочину неповнолітнім.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з довідкою-характеристикою за №222 та довідкою про склад сім`ї №223, виданих Наливайківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, а також довідок цієї ради, що надійшли до суду 11.09.2018, неповнолітній обвинувачений характеризується посередньо, скарг та заяв відносно нього до сільської ради не надходило, порушень громадського порядку не вчиняв, проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 , вітчимом ОСОБА_14 , сестрою ОСОБА_5 та братом ОСОБА_15 (а.с. 80-81 т. 1, 69-70 т. 2).

Відповідно довідок Голованівської центральної районної лікарні Кіровоградської області від 24.07.2018, неповнолітній обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 87-88 т. 1).

Згідно з вимогами ЦОДІ ДІТ МВС України, ОІТ при УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 89-90 т. 1) та копією вироку Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2019, неповнолітній ОСОБА_5 на момент вчинення злочину - 21.07.2018 не був судимий, тоді як на протязі вересня-листопада 2018 року вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, за що із застосуванням ч. 1 ст. 70 цього Кодексу засуджений до трьох років трьох місяців позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України - звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням одного року шести місяців іспитового строку.

Актом обстеження умов проживання неповнолітнього обвинуваченого, складеного 19.06.2018, встановлено, що умови для виховання та розвитку в сім`ї створені (а.с. 91 т. 1).

Згідно довідки Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10.09.2018 №01-51/438/2, неповнолітній обвинувачений проживає разом з матір`ю, її співмешканцем, братом та сестрою; умови проживання неповнолітнього обвинуваченого в сім`ї незадовільні, конфлікти з дорослими членами родини відсутні, має позитивні стосунки з братом та сестрою, часто відвідує батька, який проживає в с. Ємилівка Голованівського району Кіровоградської області, матір намагається висувати адекватні вимоги щодо навчання та досягнень обвинуваченим, який не завжди виконає вказівки матері (а.с. 66-67 т. 2).

Відповідно довідки-характеристики Професійно-технічного училища №38, неповнолітній обвинувачений навчається в училищі з 04.09.2018, пропускає уроки без поважних причин, має низький рівень знань, не виявляє зацікавленості до навчання, правила поведінки виконує не завжди, підтримує дружні стосунки з учнями (а.с. 71 т. 2).

При призначенні покарання суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік на час вчинення злочину, який вчинив злочин у віці 16-ти років, навчається, тобто намагається здобути відповідну технічну освіту, виховується в неповній родині, оскільки проживає без батька, однак, з яким підтримує стосунки, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо; його стан здоров`я, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не має інвалідності; вперше вчинив умисний, закінчений злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; його матеріальний стан, який не працює та не має коштів; наявність обставин, які пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття, усунення заподіяної потерпілій шкоди та вчинення злочину неповнолітнім; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику неповнолітнього обвинуваченого надану Голованівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, в якій зазначено, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с. 80-82 т. 2).

Враховуючи зазначене, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та навчання, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення неповнолітнього обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, при наявності обставин, що пом`якшують покарання передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 66 КК України та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням норм ст. 102 цього Кодексу, строк якого, не може перевищувати двох третин максимального строку та із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 103 цього Кодексу і звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього норми ст.ст. 75, 76, 104 КК України, що служитиме засудженому попередженням і запобіганням вчиненню нових злочинів.

Підстав для застосування ч. 4 ст. 104 КК України про покладення на окрему особу, за її згодою або на її прохання, обов`язку щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи судом не встановлено у зв`язку з відсутністю звернення такої особи.

Також суд не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_5 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, що передбачено ч. 1 ст. 105 КК України, оскільки не має бездоганну поведінку, після вчинення злочину, що ставиться у провину в даному провадженні, вчинив ряд інших злочинів за що був засуджений, характеризується посередньо, навчається на низькому рівні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2019 визначити неповнолітньому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ст.ст. 76, 104 КК України покласти на неповнолітнього ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки "DOOGEE Т5", який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_11 : залишити їй як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити неповнолітньому обвинуваченому, його законному представнику та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1