ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Cправа № 664/3285/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження: 11-сс/791/105/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про обрання
УХВАЛА
іменем України
20 листопада 2018 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001855 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 жовтня 2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нойштрелітц Німецької Демократичної Республіки, громадянина Російської Федерації, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 26.12.2018 року включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 25.10.2018 року близько 18:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_9 , умисно наніс правою ногою три прямих удари в область обличчя, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми голови, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла на місці.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що слідчий суддя не врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину проти життя, який відноситься до тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що враховуючи характер, обставини вчинення та суспільну небезпеку злочину, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу ОСОБА_8 , а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, просив їх задовольнити, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, у дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

26.10.2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та оголошено про підозру.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як убачається з матеріалів провадження, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наступні обставини, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочинів, передбачених ч.2 ст.121 КК України, за які законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює за наймом, має постійне зареєстроване місце проживання, але підозрюється у вчинення тяжкого злочину, пов`язаного зі смертю потерпілої, що свідчить про необхідність контролю за його поведінкою за місцем проживання, і ці обставини дають достатні підстави вважати, що настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити його належну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні ризикам.

Водночас прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам.

На підставі викладено слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- заборонити підозрюваному ОСОБА_8 без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків, пов`язаних з проведенням слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні за його участю, залишати своє місце проживання в період з 21-00 години вечора до 06-00 години ранку;
- прибувати до слідчого, прокурора, а також суду за кожним викликом.
З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів, тому твердження прокурора про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, ніж того, який зазначений у клопотанні слідчого, а також про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід визнати безпідставними.

Посилання прокурора на тяжкість злочину та його наслідки - настання смерті потерпілої, не можуть бути підставою для застосування більш суворого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

У контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Отже, єдиною наявною підставою для обрання запобіжного заходу тримання під вартою є тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_8 , та суворість санкції інкримінованого злочину.
Сам факт підозри особи у вчиненні тяжкого злочину та суворості можливого судового вироку не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без наявності ризиків, які б давали достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, у зв`язку із чим, доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із цих підстав не можуть бути прийняті до уваги.
Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможезапобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не знаходять свого підтвердження під час перевірки матеріалів справи апеляційним судом і не заслуговують на увагу.

На думку колегії суддів, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є виправданим та достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків і його належної поведінки та запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування судового рішення та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як про це ставиться питання прокурором в апеляційній скарзі, колегія судді не знаходить, тому апеляційна скарга має бути залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 жовтня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2