Провадження № 1-кп/760/1436/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000213 від 29.10.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого не офіційно, студента, з незакінченою вищою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, у жовтні 2016 року (більш точна дата не встановлена), гр. ОСОБА_3 , в денний час доби, перебуваючи за адресою свого проживання в м. Києві, а саме: АДРЕСА_2 , отримав пропозицію від особи на ім`я « ОСОБА_5 » (більш точних даних досудовим розслідування не встановлено), щодо підписання за грошову винагороду довіреності на третіх осіб на здійснення цими особами реєстраційних дій та ведення господарської діяльності фізичної особи-підприємця без подальшої участі ОСОБА_3 у господарській діяльності.

Усвідомлюючи противоправний характер таких дій, запропонованих йому невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 », ОСОБА_3 , у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, з корисливих мотивів та з метою отримання грошової винагороди, передав вказаній невстановленій особі свій паспорт НОМЕР_1 виданий Борщагівським РВ УМВС України в Тернопільській області від 27.11.2011 та ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

На підставі наданих ОСОБА_3 документів, невстановлена досудовим розслідуванням особа та за невстановлених обставин виготовила від імені ОСОБА_3 довіреність від 18.10.2016 щоб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 представляли інтереси з питань реєстрації (перереєстрації) та ліквідації (закриття) фізичної особи-підприємця, а також з питань, пов`язаних з підприємницькою діяльністю.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на здійснення пособництва у внесенні завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, ОСОБА_3 , попередньо отримавши відомості від невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_5 » про подальші дії, 18.10.2016 (більш точний час не встановлено) прибув до нотаріуса за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівся з вказаною невстановленою особою, котра передала йому на ознайомлення та засвідчення власним підписом «Довіреність від 18.10.2016».

Надалі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи покладену на нього відповідальність та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, а також не маючи на меті прийняття жодної участі у подальшому веденні фінансово-господарської діяльності ФОП « ОСОБА_3 », підписав вищевказану довіреність в присутності нотаріуса та передав її вищезазначеній невстановленій особі, надавши таким чином іншим невстановленим особам можливість внести завідомо неправдиві відомості у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, а саме: заяву (реєстраційну картку) про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив пособництво невстановленій особі у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, оскільки 21.10.2016 року на підставі виписаної ОСОБА_3 нотаріально посвідченої довіреності, невстановленою особою внесено завідомо неправдиві відомості у заяву (реєстраційну картку) про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , яку у подальшому подано до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, за адресою АДРЕСА_4 .

Отже, внаслідок своїх дій, які виразились у пособництві невстановленій особі, у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини його вчинення вказані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі пред`явленого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини,що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого в силу ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в силу ст.67 КК України судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,а саме класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення, поведінку ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій, особу обвинуваченого: на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, щиро розкаюється у вчиненому, раніше не судимого та вважає за необхідне призначити покарання у виді мінімального штрафу в дохід держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів в кримінальному провадженні вирішено,згідно положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.368-371,373,374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 ( вісім тисяч п`ятсот) грн. в дохід держави.

Речовий доказ: реєстраційну справу ФОП « ОСОБА_3 » залишити у матеріалах кримінального провадження №0000213.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя: