Справа № 711/991/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перший Лиман Решитилівського району Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою - технічною освітою, інвалід 2 групи, є учасником бойових дій, депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2018 близько 13 години 30 хвилині, керуючи технічно справним автомобілем «MITSUBISHI COLT» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Надпільній, зі сторони вулиці Рози Люксембург в напрямку вулиці В`ячеслава Чорновола, біля будинку № 328 по вул.Надпільній у м.Черкаси, проявив неуважність та порушив вимоги: п.18.4. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно до якого, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Під час руху, водій ОСОБА_7 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, грубо порушуючи вищевказаний пункт правил безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не зупинившись перед пішохідним переходом скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину вул.Надпільна, зліва направо по напрямку руху автомобіля «MITSUBISHI COLT» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/20 від 28.01.2019, отримав тілесні ушкодження: уламковий перелом лівої бокової маси другого шийного хребця із зміщенням та перелом правої напівдужки другого шийного хребця із зміщенням, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, крім того закритий перелом обох кісток правої гомілки, що відноситься до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також травму голови зі струсом головного мозку, раною м`яких тканин голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Спричинення потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 432/19-23 від 16.01.2019, з порушенням водієм автомобіля «MITSUBISHI COLT» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

Допитаний в удовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та зазначив, що 05.12.2018 року близько 13.30 год. він керував власним автомобілем «MITSUBISHI COLT» д.н.з. НОМЕР_1 . Рухався по вул.Надпільній в напрямку вул.В.Чорновола. Наблизившись до пішохідного переходу побачив на ньому людину та спробував зупинити автомобіль. Проте не вдалося і він вчинив наїзд на потерпілого, яким виявився ОСОБА_5 . Після наїзду зупинився викликав швидку та поліцію. У скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати. Після ДТП, під час того, як потерпілий перебував в лікарні та виписався з неї він переймався його станом здоров`я. Так ним було сплачено потерпілому 12 000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а тому цивільний позов він не визнає, та вважає, що шкода повинна бути стягнута з страхової компанії.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні передбаченому ст.286 ч.2 КК України, його вина повністю підтверджується:

-показами допитаного в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 , який надав суду пояснення, що 05.12.2018 року близько 13.30 год. перебував в м.Черкаси, та під час того як він переходив дорогу на пішохідному переході через вул.Надпільна відчув різкий удар з лівої сторони після чого втратив свідомість і більше нічого не пам`ятає.

-протоколом огляду місця події від 05.12.2018 року та додатками до нього;

-даними висновку судово-медичної експертизи № 02-01/20 від 08.01.2019 року, згідно якого у ОСОБА_5 , згідно даних медичної карти, мали місце ушкодження: уламковий перелом лівої бокової маси другого шийного хребця із зміщенням та перелом правої напівдужки другого шийного хребця із зміщенням; закритий перелом обох кісток правої гомілки; травма голови зі струсом головного мозку, раною м`яких тканин голови. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в ухвалі суду та відносяться: уламковий перелом лівої бокової маси другого шийного хребця із зміщенням та перелом правої напівдужки другого шийного хребця із зміщенням до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя; закритий перелом обох кісток правої гомілки до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травма голови зі струсом головного мозку, раною м`яких тканин голови до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження" могли виникнути при наїзді автомобіля.

-висновком автотехнічної експертизи № 432/19-23 від 16.01.2019 року, згідно висновків якої у дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «MITSUBISHI COLT» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог пп.12.4, 18.4 Правил дорожнього руху України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризуються за місцем проживання позитивно.

В якості пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_7 обставин суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, поганий стан здоров`я та той факт, що останній являється учасником бойових дій в зоні АТО та має нагороди, являється інвалідом ІІ групи.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_7 обставин судом не встановлено.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_8 ст.69 КК України не вбачається.

Враховуючи на наявність обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 , з урахуванням його особи, відсутність обставини, що обтяжують його покарання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні йому покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року з наступними змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортним засобом.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений має значний водійський стаж, будь-які дані про притягнення його раніше до відповідальності за порушення в сфері безпеки дорожнього руху відсутні.

За таких обставин суд вважає можливим не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Потерпілим ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 33617,14 грн. матеріальної шкоди та 150000 гривень моральної. Позов мотивовано тим, що 05.12.2018 року близько 13 год. 30 хв., внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, під час якої водій автомобіля ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Мітсубіші Кольт», р.н. НОМЕР_1 , не зупинившись перед пішохідним переходом скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину вул.Надпільна зліва направо по напряму руху, потерпілий ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/20 від 28.01.2019 року отримав тілесні ушкодження: уламковий перелом лівої бокової маси другого шийного хребця із зміщенням та перелом правої напівдужки другого шийного хребця із зміщенням, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень , що небезпечні для життя, крім того закритий перелом обох кісток правої гомілки, що відноситься до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також травму голови зі струсом головного мозку, раною м`яких тканин голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Спричинення потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 432/19-23 від 16.01.2019 року, з порушенням водієм автомобіля «Мітсубіші Кольт» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вимог п.18.4 Правил Дорожнього руху України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0008397 по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. З огляду на вищевикладене, маю звернутися до суду із цивільним позовом та просити стягнути із ОСОБА_7 додаткові витрати, пов`язані із придбанням ліків, виробів медичного призначення та протезування при стоматологічному лікуванні, а також завданої йому моральної шкоди.

Вирішуючи цивільний позов суд встановив наступне:

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений (відповідач) ОСОБА_7 являється учасником бойових дій та інвалідом ІІ групи, а тому у відповідності відповідно до п.13.1 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить Моторно (транспортне) страхове бюро України у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 14-176цс18 зазначено наступне: згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавала шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку є обсяг відповідальності страхувальника обмежений-різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, Верховний Суд у постанові від 04.07.2018 року по справі № 14-176цс18 чітко зазначив, що всі понесені витрати, які були завдані внаслідок ДТП здоров`ю особи відшкодовуються страховою компанією у даному випадку у межах ліміту, який становить 200 000 грн. на одного потерпілого.

З урахуванням правової позицію постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 14-176цс18 ОСОБА_5 повинен звернутися з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №"4 від 01.03.2013 року, передбачено, що до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавана шкоди у відповідному розмірі.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову та роз`яснити потерпілому ОСОБА_5 право звернутися до Моторно (транспортне) страхового бюро України, щодо відшкодування заподіяної йому шкоди в наслідок ДТП.

Не можуть залишитись без уваги суду перераховані кошти обвинуваченим в сумі 12000 грн. на рахунок допомоги ОСОБА_5 , а тому враховуючи позицію потерпілого такі кошти суд зараховує в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Судові витрати по справі пов`язані із залученням експерта в розмірі 3432 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 373 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання визначивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися в органи пробації по місцю проживання для реєстрації, не змінювати без відому цих органів місце постійного проживання.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 33617,14 грн. матеріальної шкоди та 150000 гривень моральної відмовити. Роз`яснити потерпілому ОСОБА_5 право звернутися до Моторно (транспортне) страхового бюро України.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 3432,00 грн.

Речові докази по справі: MITSUBISHI COLT д.н.з. НОМЕР_1 , який передано під схорону розписку ОСОБА_7 - залишити за належністю; карту пам`яті, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом 30 днів учасниками процесу з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1