Справа № 315/793/16-к
Провадження 1-о/336/2/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Скелювате Вільнянського району Запорізької області, який відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а», «и», «і» ст. 93 КК України (1960 року), ч.4 ст.189 КК України, ч.2 ст.123 КК України (1960 року), із застосуванням ст. 42 КК України (1960 року), із призначенням покарання у виді довічного позбавлення волі, в Дніпропетровській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№89), розташованій за адресою: м.Дніпро, вул. Данила Галицького (Будьоного), буд.1-а,

про перегляд вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвали Верховного Суду України від 14.07.2005 у кримінальній справі № 1-1/2004 в частині визнання винуватим за п.п. «а», «и», «і» ст. 93 КК України (1960 року) за нововиявленими обставинами, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , з боку захисту: засудженого ОСОБА_5 , захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 , іншого учасника кримінального провадження: представника потерпілої ОСОБА_8 , - адвоката ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвали Верховного Суду України від 14.07.2005 за нововиявленими обставинами.

Вказана заява подана 09.08.2016 засудженим ОСОБА_5 до Гуляйпільського районного суду Запорізької області.

За змістом заяви вирок Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвала Верховного Суду України від 14.07.2005 підлягають перегляду за нововиявленими обставинами через наявність обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, а саме, штучного створення або підроблення доказів та завідомо неправдивих показань свідка.

Так, ОСОБА_5 зазначає, що під час судового слідства не було встановлено належність трупу саме ОСОБА_10 , адже не проведено жодної дії для ідентифікації особи, зокрема, пред`явлення для впізнання потерпілим та свідкам трупу ОСОБА_10 .

Думка суду першої інстанції щодо ідентифікації трупу померлого ґрунтується, на думку ОСОБА_5 , на припущеннях.

Так, судом з метою ідентифікації трупу під час судового слідства допитано у якості свідка ОСОБА_11 , яка працює стоматологом, під час здійснення досудового розслідування ознайомилась із висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 у слідчого. ОСОБА_10 лікував у неї зуби, тому вона категорично стверджувала, що висновки вказаної експертизи повністю співпадають з панорамною зйомкою та формулою його зубів. Зазначає, що до матеріалів кримінальної справи долучено формулу зубів ОСОБА_10 , здійснену свідком ОСОБА_12 , підписану нею та слідчим.

Проте, відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» захисником ОСОБА_5 з архіву КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР витребувано копії судово-медичних експертиз трупу ОСОБА_10 №№1984, 2479 за 2000 рік.

Висновок експерта №2479, який міститься в матеріалах кримінального провадження, не співпадає з аналогічним експертним висновком, який вилучено в КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР під час надання правової допомоги в частині стоматологічного статусу, а саме, розташуванні зубів. При цьому, обидва висновки підписані експертом ОСОБА_13 .

Крім того, як зазначає в заяві ОСОБА_5 , під час надання правової допомоги, адвокатом подано до вказаної експертної установи заяву про проведення судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставлено питання, чи відповідають відомості, викладені в стоматологічній карті ОСОБА_10 , наданій свідком ОСОБА_11 , 13.09.2000, з висновками судово-медичних експертиз №1984 та №2479 за 2000 рік, які існують розбіжності в частині стоматологічного статусу особи. На підставі заяви адвоката експертами проведено експертне дослідження, за результатами якого стоматологічний статус ОСОБА_10 , викладений станом на 13.09.2000 свідком ОСОБА_11 , порівняно із результатами описання стану стоматологічного апарату, виконаного судово-медичним експертом у висновку за результатами експертизи трупа №2479, підготовлений відповідний висновок №5/к від 29.02.2016.

Із посиланням на п.1 ч.2 ст. 459 КПК України, відповідно до якої підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами є штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.

На думку ОСОБА_5 , під час досудового слідства та судового розгляду зазначеної кримінальної справи суду першої інстанції не було відомо про підроблення доказів, а саме, судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 №1984 та №2479 за 2000 рік. Крім того, він вважає, що свідок ОСОБА_11 , будучі досвідченим спеціалістом в сфері стоматології, дала завідомо неправдиві відомості під час досудового слідства та в суді, ввела таким чином суд в оману щодо впізнання трупу ОСОБА_10 .

Наголошує заявник на тому, що особу трупу на цей час не встановлено.

За змістом заяви, відповідно до ст. 461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом 3 місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналась або могла дізнатися про ці обставини. Так, копію судово-медичної експертизи №2479 за 2000 рік, яка знаходилась на зберіганні в експертній установі, захисник ОСОБА_5 отримав 09.06.2016, а висновок експерта №5/к - 25.05.2016.

На підставі наведеного заявник просить відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, вирок Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвалу Верховного Суду України від 14.07.2005 скасувати за нововиявленими обставинами, передбаченими п.1 ч.2 ст. 459 КПК України, а саме через штучне створення або підроблення доказів та завідомо неправдиве показання свідка, ухвалити рішення, яким кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрити в частині пред`явлення йому обвинувачення за ст.93 п.п. «а», «и», «і» КК України (в редакції 1960 року) на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України через невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10.08.2016 відкрито кримінальне провадження за вказаною заявою, призначено судовий розгляд у складі колегії з трьох професійних суддів.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2016 відмовлено у задоволенні прохання захисника ОСОБА_7 про вирішення питання щодо направлення кримінальної справи №1-1/2004 відносно ОСОБА_5 із Апеляційного суду Полтавської області до Гуляйпільського районного суду Запорізької області.

Ухвалою колегії суддів Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18.10.2016 клопотання прокурора про внесення подання до Апеляційного суду Запорізької області з подальшим скеруванням до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про передачу кримінального провадження за цією заявою за місцем проживання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_11 , з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, до Кременчуцького районного суду Полтавської області чи будь-якого іншого визначеного суду Полтавської області,- задоволено, постановлено звернутись до Апеляційного суду Запорізької області із відповідним поданням.

21.10.2016 до Апеляційного суду Запорізької області надійшло подання голови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18.10.2016 про вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

На підставі подання від 21.10.2016 голова Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_15 відповідно до ч.3 ст. 34 КПК України звернувся до Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з проханням вирішити питання про направлення кримінального провадження №315/793/16-к н/п 1-о/315/215 за заявою засудженого ОСОБА_5 щодо перегляду вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвали Верховного Суду України від 14.07.2005 у кримінальній справі №1-1/2004 за нововиявленими обставинами з Гуляйпільського районного суду Запорізької області до Кременчуцького районного суду Полтавської області чи будь-якого іншого визначеного суду Полтавської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.11.2016 подання Апеляційного суду Запорізької області про направлення кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвали Верховного Суду України від 14.07.2005 з Гуляйпільського районного суду Запорізької області до Кременчуцького районного суду Полтавської області чи будь-якого іншого суду цієї ж області залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 16.11.2016 призначено судовий розгляд кримінального провадження у дистанційному режимі відеоконференції з Дніпропетровською виправною колонією №89, постановлено витребувати з Апеляційного суду Полтавської області кримінальну справу №1-1/2004.

На виконання ухвали колегії суддів Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17.01.2017 до матеріалів справи від КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР надійшли засвідчені копії висновків експерта №2479 від 23.10.2000 (завершено експертизу 29.11.2000) та №1984 від 15.10.2001 (завершено експертизу 17.10.2001) .

Ухвалою колегії суддів Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 16.05.2017 заяву засудженого за п.п. «а», «и», «і» ст. 93 КК України 1960 року ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвали Верховного Суду України від 14.07.2005 у кримінальній справі №1-1/2004 залишено без задоволення.

Ухвалою судової колегії з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області від 22.11.2017 апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задоволено, ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 16.05.2017 про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвали Верховного Суду України від 14.07.2005 у кримінальній справі № 1-1/2004 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

На підставі подання голови Гуляйпільського районного суду Запорізької області ОСОБА_16 від 04.12.2017, яке задоволено ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Запорізької області від 11.12.2017, кримінальне провадження надіслано на розгляд до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя внаслідок неможливості утворити новий склад суду.

Ухвалою колегії суддів Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2018 призначено судове засідання у кримінальному провадженні в дистанційному режимі відеоконференції.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 на задоволенні заяви наполягали, підтвердили, що всі обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог, відображені в заяві, наполягають на тому, що ОСОБА_5 не вчиняв злочину, передбаченого ст. 93 п.п. «а», «и», «і» КК України 1960 року. Оскільки вважав себе невинуватим, то під час первісного розгляду кримінальної справи не знайомився із висновками експерта. Крім того, до завершення первісного розгляду кримінальної справи ОСОБА_5 була невідома та обставина, що належність трупу ОСОБА_10 поставила під сумнів його сестра, анкетні дані якої невідомі.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_5 , пояснив розбіжності у експертних висновках можливою технічною помилкою лаборанта, який здійснював друк його тексту.

Потерпіла ОСОБА_14 згідно з клопотанням від 14.01.2018 просить проводити судові засідання без її участі (т.с.2 а.с.189) у зв`язку із неможливістю особистої присутності.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 під час судового засідання пояснив, що заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_5 , який вважає встановленим факт підробки висновку експерта. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що свідок ОСОБА_11 як під час розгляду кримінальної справи, так і під час розгляду цієї заяви ОСОБА_5 надавала пояснення щодо стоматологічної карти трупу ОСОБА_10 , що підтверджено матеріалами справи. Крім того, він наполягає на тому, що брат-близнюк загиблого ОСОБА_10 - ОСОБА_10 та дружина загиблого впізнали його тіло, що підтверджено протоколами впізнання трупу. Тому заява ОСОБА_5 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є намаганням уникнути подальшого відбування покарання, просить суд відмовити у її задоволенні, враховуючи, що засуджений звернувся із заявою після спливу тривалого часу після подій. Додатково наголошує представник й на тому, що із братом померлого родичі ОСОБА_10 не підтримують відносини з 2011 року. Мати ОСОБА_10 у 2016 році була жива, його клієнт відносини із нею не підтримує, вона мешкала у м.Дніпро. Вказані обставини унеможливлюють перевірку обставин, вказаних в заяві ОСОБА_5 .

Розглянувши заяву, вислухавши сторони кримінального провадження, допитавши свідка і експерта, дослідивши наявні і надані письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення у зв`язку із таким.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахуванням змісту положень п.п. 15,16 Перехідних положень КПК України суд дійшов висновку про те, що, оскільки заява подана засудженим (учасником судового провадження) після набрання чинності цим Кодексом, вона має бути розглянута за правилами глави 34 чинного КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як врегульовано ч.1 ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Згідно з нормою ч.1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Порушення строку звернення до суду ОСОБА_5 із цією заявою судом не встановлено, оскільки копію судово-медичної експертизи №2479 за 2000 рік, яку вважає нововиявленою обставиною та яка знаходилась на зберіганні в експертній установі, його захисник отримав 09.06.2016, а висновок експерта №5/к - 25.05.2016, що не заперечується учасниками процесу. Саме з цих джерел заявник довідався про обставини, які вважає нововиявленими.

Частинами 1, 2, 4 статті 466 КПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення. Суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються.

Крім того, стаття 467 КПК України надає суду право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

У відповідності до ст. 466 КПК України суд розглянув заяву за правилами судового розгляду і не досліджував докази щодо обставин, встановлених судовими рішеннями, що переглядаються за нововиявленими обставинами, які не оспорюються.

Судом встановлено, що вироком судової колегії у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 у справі №1-1/2004 ОСОБА_5 за ст. 93 п. п. «а», «и», «і» КК України 1960 року засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві приватної власності; за ч.4 ст. 189 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за ч.2 ст. 123 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.42 КК України 1960 року, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом повного поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві приватної власності. Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з 15.07.2001, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою. Майно засудженого ОСОБА_5 , на яке накладено арешт, конфісковано в дохід держави. Вирішено питання розподілу судових витрат шляхом їх стягнення у визначених вироком суду сумах з усіх засуджених ( ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_5 ). Також вирішено долю речових доказів у справи (т.с.1 а.с.17-45).

Ухвалою колегії суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах від 14.07.2005 касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 та касаційне подання прокурора задоволено повністю, а касаційні скарги засуджених ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , захисника ОСОБА_22 задоволено частково. Вирок колегії суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 відносно ОСОБА_21 , ОСОБА_20 скасовано та справу надіслано до того ж суду на новий судовий розгляд.

Цей же вирок відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 залишено без змін, а касаційні скарги засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , їх захисників ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , - без задоволення (т.с.1 а.с.46-60).

ОСОБА_28 в заяві ставить питання про ухвалення рішення, яким кримінальне провадження відносно нього необхідно закрити в частині визнання винуватим за ст.93 п.п. «а», «и», «і» КК України (в редакції 1960 року) на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України через невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості в їх отриманні.

П.П. «а», «и», «і» ст. 93 КК України 1960 року передбачала покарання за вчинення злочину, склад якого полягає в умисному вбивстві при обтяжуючих обставинах, а саме з корисливих мотивів, вчиненому на замовлення та організованою групою.

Підставою для перегляду судових рішень ОСОБА_5 вважає п.1 ч.2 ст. 459 КПК України, відповідно до якого нововиявленими обставинами визнаються, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.

При цьому, засуджений обґрунтовує свою заяву наявністю розбіжностей у висновках експерта в частині стоматологічного статусу (розташуванні зубів), який міститься в матеріалах справи та зберігається в експертній установі. Посилається на те, що під час досудового слідства та під час судового розгляду кримінальної справи не було встановлено належність трупу саме ОСОБА_10 , оскільки не проведено пред`явлення для впізнання потерпілим та свідкам його трупу.

Крім того, під час первісного судового розгляду для ідентифікації трупу судом допитано в якості свідка ОСОБА_11 , яка була стоматологом ОСОБА_10 , стверджувала, що висновки судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 повністю співпадають з панорамною зйомкою та формулою його зубів. Вважає, що було підроблено докази: висновки судово-медичних експертиз №1984 та №2479 за 2000 рік, а свідком ОСОБА_11 дані завідомо неправдиві показання, в результаті чого на даний час особу трупу не встановлено.

В судовому засіданні 03.05.2018 стороною захисту заявлено клопотання про надання доручення на проведення слідчих дій, а також призначення експертизи.

Враховуючи, що ухвалою колегії суддів Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.08.2018, з урахуванням тієї обставини, що саме не призначення експертизи Гуляйпільським районним судом Запорізької області, що розглядав це кримінальне провадження за заявою ОСОБА_5 , стало підставою для скасування Ухвали цього суду від 16.05.2017 Апеляційним судом Запорізької області від 22.11.2017, клопотання сторони захисту задоволено частково, доручено КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради та Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України проведення комплексної судової медико-криміналістичної молекулярно-генетичної експертизи у даному кримінальному провадженні. Для забезпечення проведення експертизи постановлено провести ексгумацію трупа похованої на центральній алеї центрального цвинтаря м. Кременчук «Нове Реєвське» особи під прізвищем ОСОБА_10 , 1948 року народження. Доручено органу досудового розслідування, визначеному процесуальним прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1, провести під час ексгумації огляд трупа ОСОБА_10 , 1948 р.н., з метою встановлення та вилучення об`єктів дослідження для подальшого проведення експертизи, фіксації слідчої (розшукової) дії. Зобов`язано процесуального прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 забезпечити проведення ексгумації в установленому чинним законодавством порядку на підставі відповідної постанови. На вирішення експертів Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради поставлено низку запитань:

1) Чи відповідає описання стоматологічного статусу, викладене у висновку за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , 1948 р.н., №2479 від 23.10.2000, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, стоматологічному статусу трупа похованої особи під ініціалами ОСОБА_10 , 1948 року народження, якщо ні, то у чому наявні розбіжності?

2) Чи відповідає описання стоматологічного статусу, викладене у висновку за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , 1948 р.н., №2479 від 23.10.2000, який знаходиться у архіві Запорізького обласного бюро судовомедичних експертиз, стоматологічному статусу трупа похованої особи під ініціалами ОСОБА_10 , 1948 року народження, якщо ні, то у чому наявні розбіжності?

3) Чи відповідає стоматологічний статус трупа похованої особи під ініціалами ОСОБА_10 , 1948 року народження, даним висновку експерта за матеріалами експертизи медичної документації на ім`я ОСОБА_10 , 1948 р.н., №5/к від 14.12.2015, якщо ні, то у чому наявні розбіжності?

4) Чи відповідає зріст та група крові за системою АВ0, визначені за результатами аналізу правої стегнової кістки трупа, вилученої під час ексгумації, зросту та групі крові за системою АВ0, вказаним в примірнику експертного висновку за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , 1948 р.н., який знаходиться у матеріалах кримінального провадження?

5) Чи відповідає зріст та група крові за системою АВ0, визначені за результатами аналізу правої стегнової кістки трупа, вилученої під час ексгумації, зросту та групі крові за системою АВ0, вказаним в примірнику експертного висновку за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , 1948 р.н., який знаходиться в архіві Запорізького обласного бюро судовомедичних експертиз?

6) Чи відповідає зріст та група крові за системою АВ0, визначені за результатами аналізу правої стегнової кістки трупа, вилученої під час ексгумації, зросту та групі крові ОСОБА_10 , 1948 року народження, які вбачаються з наданої органом досудового розслідування медичної документації?

На вирішення експертів Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України вказаною ухвалою поставлено таке запитання:

1) Чи походить особа, похована на центральній алеї центрального цвинтаря м. Кременчук «Нове Реєвське» під прізвищем ОСОБА_10 , 1948 року народження, від біологічної матері - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та чи є його біологічним братом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Цією ж ухвалою клопотання в частині надання доручення Запорізькій місцевій прокуратурі №1, як органу досудового розслідування, - залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.08.2018 постановлено виправити описки, допущені в ухвалі від 14.08.2018 року, - у резолютивній її частині виключено абзац «На час проведення експертизи провадження у справі зупинити», а також по всьому тексту ухвали слово «стегнова» у відповідних відмінках замінено на слово «берцова» у відповідних відмінках.

03.09.2018 до суду з Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист, за змістом якого ухвала суду від 14.08.2018 залишена без виконання з тієї підстави, що призначена судова молекулярно-генетична експертиза відноситься до судово-медичної, відповідно, у науково-дослідних установах судових експертиз МЮУ не проводиться. Такий вид дослідження здійснюється фахівцями державних установ судово-медичних експертиз МОЗ України.

Ухвалою колегії суддів Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.09.2018 клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 задоволено, замінено експертну установу, якій доручено проведення комплексної судової медико-криміналістичної молекулярно-генетичної експертизи у даному кримінальному провадженні, яка призначена ухвалою суду від 14.08.2018, з Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи, якому доручено проведення судово-медичної експертизи з питань, що в ухвалі суду від 14.08.2018 поставлені на вирішення Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

08.10.2018 до суду надійшло повідомлення від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я, з якого видно, що на даний час у відділенні судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи наявне обладнання, яке дозволяє встановлювати ДНК-профіль особи лише при дослідженні сухих зразків крові, сперми та інших біологічних виділень. Тому виконання експертизи на підставі ухвали суду від 14.08.2018 та за наявності 3 поперекових хребців ОСОБА_10 , які відповідно до ухвали суду є об`єктами дослідження, повинні бути вилучені при проведенні ексгумації трупу, не є можливим, відповідно, ухвала залишається без реєстрації та взяття в провадження установи.

Таким чином, експертним шляхом відповісти на питання, поставлені на вирішення судом шляхом проведення ексгумації трупу ОСОБА_10 із вилученням об`єктів для дослідження, на підставі клопотання сторони захисту, не виявилось за можливе.

Безпосередність дослідження показань, речей і документів врегульована нормою ст. 23 КПК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Втім, можливості для доказування, яке відповідно до ч.2 ст. 91 КПК України полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, на даний час, з урахування вчинених судом процесуальних дій, вичерпані.

Суд, зі свого боку, забезпечив сторони усіма можливостями для реалізації своїх прав під час судового розгляду заяви в межах порядку, врегульованого кримінально-процесуальним законодавством, для доведення своєї позиції у справі, встановлення та визнання обставин, з приводу яких подано заяву, нововиявленими.

Допитаний під час розгляду заяви в якості експерта ОСОБА_30 , який працює завідувачем відділом комісійної кримінологічної експертизи КУ «Запорізьке обласне бюро судовомедичної експертизи» ЗОР з 2002 року, надав свідчення щодо наявності розбіжностей у показах свідка ОСОБА_11 , які вона надала у судовому засіданні, з висновками експертизи №5/к від 29.02.2016, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , №2479 від 23.10.2000, яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження, та судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , №2479 від 23.10.2000, яка знаходиться в архіві КУ «Запорізьке обласне бюро судовомедичної експертизи» ЗОР в частині стоматологічного статусу. Під час допиту експерт показав наявність вказаних розбіжностей у висновках, а саме, щодо стоматологічного статусу трупа. Не може надати оцінки розбіжностям у експертизах, можливо, це помилка експерта.

Допитана під час судового засідання свідок ОСОБА_11 показала, що працює в медико-санітарній частині ТОВ «Нафтохімік» лікарем- стоматологом, мешкає у м.Кременчук Полтавської області, має вищу категорію, отримала вищу медичну освіту, сукупний стаж роботи становить 26 років. Вона була лікарем померлого ОСОБА_10 та його родини з 1994 року. Картка на ім`я ОСОБА_10 зберігалась у реєстратурі медичної частини. Схему стоматологічного апарату підписувала вона власноручно, оскільки у неї був наявний панорамний знімок зубів ОСОБА_10 . Цей знімок відображає стан всіх зубів фізичної особи. Зауважила, що не могла сплутати штифт із металевим предметом, як і наявність або відсутність коронок, пломб, мостоподібної конструкції. Показала також, що померлий був у неї на прийомі день за тиждень до подій. На 6 передніх зубах ОСОБА_10 була здійснена фотополімерна реставрація, вони мали вигляд коронок. Показання стосовно панорамного знімку зубів ОСОБА_10 , який був її пацієнтом, вона надавала слідчому, вони були точними. Підтверджує свої показання, які надавала слідчому та під час первісного розгляду кримінальної справи, щодо всіх розбіжностей вона також надавала пояснення на пропозицію слідчого на підставі порівняння панорамного знімку, який зроблений у клініці, та експертного висновку під час досудового слідства. Панорамний знімок ОСОБА_10 залишався у неї в кабінеті на робочому місці та на вимогу був наданий слідчому. Додатково зауважила, що штифт має специфічну нарізку, його неможливо сплутати. Коли зуб відсутній, але пишеться штучна коронка чи штучний зуб.

Колегією суддів під час розгляду заяви досліджені висновки судово-медичних експертиз трупу ОСОБА_10 №2479 від 23.10.2000 (т.с.6 а.с.112-118), додатковий висновок експерта №1984 від 17.10.2001 (т.с.6 а.с.146-146), які знаходяться в матеріалах справи, а також завірені належним чином їх копії, другі примірники яких зберігаються в архіві КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР (т.с.1 а.с.248-267), висновок експерта №5/к від 29.02.2016 (т.с.2 а.с.3-7).

Судом встановлено, що згідно з даними висновку експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №5/к від 29.02.2016, за результатами експертизи за матеріалами медичної документації на ім`я ОСОБА_10 , проведеної на підставі заяви адвоката ОСОБА_7 від 14.12.2015, стоматологічний статус ОСОБА_10 , викладений станом на 13.09.2000 свідком ОСОБА_11 було порівняно із результатами описування стану стоматологічного апарату, виконаного судово-медичним експертом під час експертизи трупа «Заключение эксперта «2479». При аналізі стоматологічного статусу нижньої щелепи встановлено, що 7 ознак співпали, за 6 ознаками мало місце несуттєва розбіжність, а за 3 суттєва розбіжність. За аналізом верхньої щелепи: співпадіння ознак в 6 випадках, несуттєва розбіжність в 7 випадках, суттєва розбіжність у 3 випадках. Позиція «5.» у стоматологічному статусі зуб із пломбою, при експертизі трупа на місці зуба виявлено металевий іншорідний предмет діаметром 0,4-0,5 см. Позиції «14.-15.» на місці зубів, що згідно стоматологічного статусу були відсутніми, при експертизі трупа виявлені полімерні колонки. Позиція «19.» стоматологічного статусу зуб із пломбою, при експертизі трупа на місці зуба виявлено металевий іншорідний предмет діаметром 0,5 см. Позиція «25.» в стоматологічному статусі описано зуб з пломбою, при експертизі зуб не описано відповідно він цілий без судово-медичних особливостей. Позиція «28.» в стоматологічному статусі коронка, при експертизі мостоподібна конструкція (т.с.1 а.с.61-66, т.с.2 а.с.2-7).

Відповідно до ч.ч. 2, 10 ст. 101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до картки атестованого судового експерта експерт судово-медичної експертизи Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_13 , посвідчення № 8127, виключений із списків особового складу 05.07.2012 у зв`язку зі смертю (наказ №157 від 07.07.2012) (т.с.2 а.с.38), що виключає можливість з`ясування причин розбіжностей між експертними висновками, що наявні в матеріалах кримінальної справи та експертній установі з об`єктивних причин.

При цьому, слід наголосити, що розбіжності у висновках експерта №2479 від 23.10.2000 щодо стоматологічного статусу потерпілого, відображення на панорамному знімку верхньої та нижньої щелепи ОСОБА_10 , а також, стоматологічного статусу (формули), складеного в ході допиту лікаря ОСОБА_11 , були предметом дослідження під час провадження досудового розслідування та розгляду судом першої інстанції.

З матеріалів кримінальної справи видно, що всі зазначені в заяві засудженого обставини були відомі судовим інстанціям, учасникам судового процесу та, відповідно, були досліджені за правилами, що врегульовували дослідження доказів за чинним на час розгляду справи кримінально-процесуальним законодавством, зокрема, судом в цьому питанні береться до уваги висновок експертів №59 від 27.04.2001 Бюро судово-медичної експертизи Полтавського УЗО (т.с.7 а.с. 8-14), у якому видно, що під час проведення експертизи досліджено панорамний прижиттєвий знімок щелеп ОСОБА_10 від 09.09.2000, який співставлений з даними амбулаторної, стоматологічної допомоги та лікування потерпілого, із його зубною формулою, наданою на розгляд експертів. Крім того, експертами співставлено панорамний знімок із записами судово-медичної експертизи, проведеної Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи (експерт ОСОБА_13 ). Виходячи з показів лікаря-стоматолога медчастини «Нафтохімік», даних судово-медичної експертизи №2479 від 22.10.2000 трупа ОСОБА_10 , порівняних з панорамною рентгенограмою на його ім`я встановлено, що вивчені зубні формули належать одній і тій самій особі.

Відповідно до протоколу впізнання трупу ОСОБА_10 , його братом ОСОБА_10 від 22.10.2000, під час огляду він впізнав рідного брата ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .(«Труп опознает по хорошо известным ему особенностям телосложения брата, длине тела, цвету и длине волос, а также старой травме на большом пальце левой ноги. На ногах трупа находятся также такие же по приметам носки, которые при жизни носил ОСОБА_31 . Сомнений в принадлежности трупа у него не имеется» (т.с.6 а.с. 198).

Надавши оцінку тому, чи є зазначені у заяві обставини нововиявленими, суд не знаходить вказані ОСОБА_28 обставини такими, що зумовлюють перегляд судових рішень в порядку, передбаченому главою 34 КПК України, у зв`язку із таким.

ОСОБА_5 вважає, ту обставина, що копія судово медичної експертизи, яка ним виявлена, і не відповідає за текстом наявному в матеріалах кримінальної справи експертному висновку з тим же номером від тієї ж дати і є нововиявленою обставиною, яка підтверджує, що висновок експерта в кримінальній справі і покази свідка ОСОБА_11 такими, що не відповідають дійсності.

З такою думкою суд не погоджується, виходячи з такого.

Перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами можливий, якщо такі обставини виникли вже після розгляду кримінального провадження або існували на момент його розгляду, проте, не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, крім того, вони не були предметом досудового розслідування та судового розгляду, не відображені жодним чином у матеріалах справи.

Обставини, передбачені п.1 ч.2 ст. 459 КПК України, на переконання суду, можуть бути визнані нововиявленими, якщо на час звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вони вже встановлені.

На переконання суду, при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може проводити розслідування з метою їх встановлення, таке розслідування, за необхідності встановлення нововиявлених обставин, на які посилається заявник, можливе лише в межах проведення досудового розслідування, а саме, внаслідок здійснення певних слідчих дій.

Стадія досудового розслідування наразі в межах цього кримінального провадження неможлива. Певні слідчі дії, які є необхідними і мають передувати проведенню експертизи, призначеної судом, для встановлення, який саме з експертних висновків відповідає дійсності, а який ні, і, як наслідок, чи покази свідка ОСОБА_11 є неправдивими, не можуть бути проведені в межах даного провадження, що підтверджується також і позицією прокурора, висловленій в письмовій заяві від 06.12.2018 р., про відсутність в КПК України процесуальних можливостей, з огляду на ч. 3 ст. 214 та ч. 1 ст. 223 УПК України, здійснення слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів по кримінальним справам, досудове розслідування і судовий розгляд за якими закінчені з постановленням вироку після його постановлення.

Вимоги ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 22.11.2017 в повній мірі виконані судом під час судового розгляду заяви. Так, в мотивувальній частині ухвали наголошено на необхідності дотримання судом норм кримінального процесу (глави 28 КПК України), ретельної перевірки доводів захисника про необхідність проведення судово-молекулярної генетичної експертизи.

З урахуванням вмотивованої відмови експертних установ щодо виконання ухвал суду про проведення експертизи, за умови попередньої ексгумації трупу ОСОБА_10 з метою відібрання біологічних зразків, у передбаченому чинним законодавством порядку, вичерпано всі можливості для встановлення обставин, на які посилається сторона захисту, як на підставу для здійснення перегляду судових рішень у кримінальній справі № 1-1/2004 за нововиявленими обставинами.

Таким чином, безумовних підстав для скасування оскаржуваних судових рішень судом не встановлено внаслідок відсутності нововиявлених обставин у цій справі на час звернення з заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами і відсутності процесуальних можливостей встановлення їх судом під час розгляду цієї заяви, що не є перешкодою для встановлення обставин, на які посилається заявник, в межах досудового розслідування в інших кримінальних провадженнях з перевірки наявності чи відсутності фактів неправдивих показань, висновків експертів, тощо.

На підставі наведеного колегією суддів встановлено підстави для залишення заяви без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 23, 91, 94, 369-372, 459-461, 466-467 КПК України, суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвали Верховного Суду України від 14.07.2005 у кримінальній справі № 1-1/2004 в частині визнання винуватим за п. п. «а», «и», «і» ст. 93 КК України (1960 року) за нововиявленими обставинами, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом семи діб з дня її ухвалення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складений і проголошений об 11 год. 10.12.2018 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3