Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2440/18

Номер провадження: 1-кс/511/745/18

20.11.2018 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
законного захисника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кучурган Роздільнянського району, Одеської області громадянина України, не працюючого, освіта середня, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками злочину передбаченого ч.2 ч.3 ст. 185 КК України,-
В СТ АН ОВ ИВ:
20.11.2018 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001054 від 28.10.2018 року за ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
З поданого клопотання вбачається, що 28.10.2018 року приблизно о 07 годині 40 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , відносно якого 03.11.2017 року до Роздільнянського районного суду направлено обвинувальний акт за правовою кваліфікацією по ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України (справа знаходиться на розгляді суду) та 16.08.2018 року до Роздільнянського районного суду було скеровано обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 , за правовою кваліфікацією ч.2 ст.185 КК України (справа знаходиться на розгляді суду), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив інший корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 28 жовтня 2018 року у ранковий час знаходився за місцем мешкання своїх діда та бабусі за адресою: АДРЕСА_2 . Спостерігаючи через огорожу, ОСОБА_8 побачив, що особа похилого віку ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , пішла виводити козу на пасовище. Достовірно знаючи, що ОСОБА_9 мешкає одна та не замикає дверей будинку і кухні, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на скоєння таємного викрадення майна у ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 28.10.2018 року приблизно о 07 годині 40 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотиву та метою, прагнучи до незаконного заволодіння чужим майном, у нього виник злочинний умисел на скоєння злочину проти власності таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_9 . Пройшовши вільно до двору будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , через незачинені двері проник до приміщення кухні, звідки скоїв крадіжку чавунного казану ємкістю 3 л. б/у вартістю 150 гривень, з приготовленою картоплею вартістю 7 гривень за 1 кг., чавунної сковорідки б/у вартістю 120 гривень, з приготовленими курячими крильцями вартістю 80 гривень за 1 кг., на загальну суму 350 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, на початку жовтня 2018 року у денний час неповнолітній ОСОБА_4 знаходився по місцю свого мешкання у кімнаті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На столі у кімнаті він побачив гаманець з грошима належними його батькові ОСОБА_10 . У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на скоєння таємного викрадення грошей з гаманцю, який лежав на столі.
Реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись у житловій кімнаті, неповнолітній ОСОБА_4 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотиву та метою, прагнучи до незаконного збагачення, у нього виник злочинний умисел на скоєння злочину проти власності - таємне викрадення чужого майна, яке належить його батьку ОСОБА_10 . Шляхом вільного доступу скоїв крадіжку грошей з гаманцю у сумі 1100 гривень, купюрами номіналом: 2 купюри по 500, та 1 купюра по 100 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_4 завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на суму 1100 (тисяча сто) гривень.
У діях ОСОБА_10 вбачаються ознаки кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.
За наявності достатніх підстав 13.11.2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого: ч.3 ст.185 КК України та також повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 185 КК України 13.11.2018 року.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту пов`язано з необхідністю запобіганню спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неприбуття його на виклики слідчого, прокурора або суду та вчинення ним іншого злочину.
Слідчий в судовому засіданні вказане клопотання підтримала, просила суд його задовольнити в повному обсязі.
Захисник у судовому засіданні заперечував щодо застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважав, що оскільки підозрюваний є неповнолітнім, проживає разом з матір`ю, хворий, тому можливо застосувати до нього домашній арешт у певний період доби.
Підозрюваний ОСОБА_4 та законний представник підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали думку захисника ОСОБА_6 .
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електроні засоби контролю.
Як встановлено слідчим суддею слідчим СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0001088 від 07.11.2018 року за ч.2 , ч.3 ст.185 КК України.

13.11.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину за ч.2 ст.185 КК України.
13.11.2018 року зазначені кримінальні правопорушення було об`єднано у одне кримінальне провадження під № 0001054 за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків: ОСОБА_11 , який пояснив, що добровільно видав викрадене у ОСОБА_9 майно, яке знаходилося у ОСОБА_4 , протоколом огляду у ході якого було вилучено викрадене у ОСОБА_9 майно; показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що саме його син ОСОБА_4 вчинив крадіжку грошей, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які пояснили, що ОСОБА_4 після вчинення крадіжки грошей у батьків витратив їх на солодощі та продукти харчування, які носив з собою; іншими матеріалами цього кримінального провадження.
Підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які встановлена кримінальна відповідальність у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, офіційно не працює.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Суд погоджується з доводами прокурора про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування кримінального провадження, продовжують існувати, а метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 є також запобігання спробам переховуватися підозрюваного від суду, також існує ризик, передбачений ст..177 КПК України, а саме те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, суд приймає до уваги особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, згідно довідки лікаря психіатра ОСОБА_4 має легку ступень розумової відсталості, проходив з цього приводу стаціонарне лікування в КУ «ООПЛ № 2», а також звертає увагу на те, що він раніше не судимий, на час скоєння злочинів був неповнолітнім, тому слідчий суддя вважає наявним ризик можливого недотримання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків в разі застосування до нього запобіжного заходу більш м`якого, ніж домашній арешт. При цьому суд вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є недоцільним, оскільки вказаний запобіжний захід фактично прирівнюється до найсуворішого запобіжного заходу, що в даному випадку, з урахуванням особистості підозрюваного,
Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Наведене дає можливість обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків на строк 60 діб в межах строку досудового розслідування, тобто з 13.11.2018 року.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.181, 184, 193, 196, 203, 394КПКУкраїни, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Слідчого відділення Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 11.01.2019 року (включно) та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 06.00 год. ранку.
Розяснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням домашнього арешту відносно ОСОБА_4 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 а саме: до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.
Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.
Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_4 після її проголошення.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 21.11.2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1