В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009468 від 13 жовтня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, є особою з інвалідністю ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

13 жовтня 2018 року приблизно о 13 годині 25 хвилин ОСОБА_3 зайшов до приміщення магазину «Епіцентр К» №1, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Братиславська,11, перебуваючи в якому у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Епіцентр К» №1, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, з числа покупців та персоналу магазину, таємно викрав товар належний ТОВ «Епіцентр К», а саме: електроди монолит РЦ, 3мм 2,5 кг. Плазма Тек, в кількості 4 шт., закупівельною вартістю 557 грн. 60 коп.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , сховав вищевказаний товар в рюкзак, з яким прийшов до магазину. Не маючи наміру розрахуватись за вищевказаний товар, виконавши усі необхідні дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 направився до виходу з приміщення даного магазину, але злочин не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки вийшовши за лінію каси магазину його зупинили працівники охорони, які помітили його злочинні дії.

Своїми протиправними діями, які полягали у закінченому замаху на таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , намагався спричинити ТОВ «Епіцентр К», майнової шкоди на загальну суму 557 гривень 60 копійки.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 13 жовтня 2018 року приблизно о 13 годині 25 хвилин він зайшов до приміщення магазину «Епіцентр К» №1, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Братиславська,11. Перебуваючи в вказаному магазині він, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв електроди монолит РЦ, 2,5 кг. В кількості чотирьох упаковок та поклав до свого рюкзака, після чого направився до виходу з магазину, не маючи намір розрахуватися, однак вийшовши за лінію каси магазину його зупинили працівники охорони.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, неофіційно працює та має заробіток, раніше не судимий, є особою з інвалідністю ІІ групи, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1 190 гривень.

Речові докази у справі, а саме: електроди монолит РЦ, 3мм 2,5 кг. Плазма Тек, артикуль 20509193, в кількості 4 шт., що передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 повернути потерпілому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: