ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/302/18 Справа № 183/5700/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2018 року, по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001688 від 18.08.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянину України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:
- 23.11.2009 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 122 КК України, вид покарання 2 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік;
- 03.11.2010 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст. 186, 69, 296 ч.2, 70 ч.1 КК України, вид покарання 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднаний не відбутий термін 6 місяців, за вироком від 23.11.2009 р. до відбуття покарання 2 роки позбавленні волі;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник просить обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
В обґрунтування вказав, що слідчим суддею не взято до уваги тяжкий стан здоров`я підозрюваного, який знаходиться на диспансерному обліку і має діагноз муковісцидоз. З метою запобіганню загострення хвороби необхідно проводити своєчасну діагностику, забезпечити повноцінне харчування, помірне фізичне навантаження, уникати стресів та переохолоджень. Крім того, слідчий суддя не врахував, що підозрюваний має малолітню доньку, яка в даний час мешкає з його матір`ю.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року, було задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 задовольнити, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою до 28 грудня 2018 року.
Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до шести років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому перебуваючи на волі ОСОБА_7 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначено, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не встановлено наявність ризиків передбачених п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони об`єктивно не доведені.
Заслухавши думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованому йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими лише в частині наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить неодноразова судимість ОСОБА_7 за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів і по відбуттю покарання на шлях виправлення не став. А тому,для його запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи ж захисту про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі підозрюваного, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали це врахував, крім того, вказані обставини перевірені і судом апеляційної інстанції, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена у виді позбавлення волі, а також те, що підозрюваним вчинено кримінальне правопорушення, що посягає на здоров`я особи та її власність. Вказане діяння вчинене з вираженою зухвалістю, цинізмом та зневажливим ставленням до життя іншої особи та його майна. Тому, доводи захисника в частині того, що підозрюваний має захворювання, апеляційним судом враховано під час перегляду ухвали слідчого судді, однак у сукупності з іншими обставинами вказаними вище, стан здоров`я підозрюваного та його самопочуття не може бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого на даному етапі досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2018 рок, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4