Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/7440/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0000710 від 10.02.2014 року.
В обґрунтування скарги вказала, що не згодна з оскаржуваною постановою, вважає її незаконною, оскільки слідчий не виконала всіх необхідних слідчих дій для повного, всестороннього та неупередженого проведення досудового розслідування, а також не виконала в повному обсязі вказівки керівництва та прокуратури. В кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнана потерпілою. Слідство триває вже майже чотири роки, за цей період справа не один раз закривалась, але суди скасовували постанови про закриття кримінального провадження, вказуючи на неповноту проведеного досудового розслідування. Слідчим так і не було проведено одночасний допит ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 , проігноровані вказівки щодо допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , який на той час працював директором ЖЕКу, секретаря ЖЕКу на ім`я ОСОБА_12 , працівників ЖЕКу - жінку, яка водила її до канцелярії робити ксерокопії, та жінку, яка з ОСОБА_13 забігла до канцелярії, співмешканця ОСОБА_14 та працівника Ленінського РВ Хмелькова, який приїздив по виклику через 102. 26.07.2018 року прокурор Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_15 надав ще вказівки слідчому, а саме допитати в якості свідка сімейного лікаря ОСОБА_16 , яка нібито, як зазначено в постанові про закриття кримінального провадження, відмовилась від дачі показань, пославшись на лікарську таємницю. Лікарська таємниця існує до тих пір, поки не буде згоди пацієнта на розголошення даної таємниці. За такого, на думку ОСОБА_3 , слідчий умисно не допитувала свідків, приймала їх незаконні відмови від дачі свідчень, аби не розслідувати справу. Крім того, зазначила, що комісійна судово-медична експертиза №89-к була призначена неуповноваженою особою - заступником начальника відділу - начальником СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_17 . Вказаний факт слідчим перевірено не було та призначено нову експертизу, для проведення якої надіслано копію виписки з медичної картки, яка вже була раніше предметом дослідження. Експертиза №69-к від 11.10.2018 року є незаконною та повторює дослівно попередню. За такого, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні проведено, постанова є обґрунтованою та не підлягає скасуванню. Зауважив, що слідчим в повному обсязі виконані вказівки прокурорів, а також остання ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 08.06.2018 року, якою була скасована попередня постанова про закриття кримінального провадження від 19.01.2018 року. Зокрема, допитано сімейного лікаря ОСОБА_16 , яка відмовилась від дачі пояснень, призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу, оскільки попередня була призначена слідчим, який не входив до групи слідчих у кримінальному провадженні. Згідно висновку експерта, встановити тілесні ушкодження у ОСОБА_3 неможливо. Крім того, зауважив, що були допитані всі особи, які знаходились в той день в приміщенні ЖЕКу, деякі з них навіть не один раз, проведено слідчий експеримент з ОСОБА_3 та її одночасний допит з ОСОБА_14 .
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до наступного.
В провадженні СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000710 від 10.02.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за повідомленням ОСОБА_3 про те, що 10.02.2014 року о 10 год. 00 хв. невстановлена особа, перебуваючи біля ЖЕКу за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Василевського, 55-а, в ході сварки спричинила їй легкі тілесні ушкодження.
Як було встановлено, вказане кримінальне провадження неодноразово закривалось постановами слідчих, які в подальшому скасовувались відповідними постановами прокурорів та ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва з наданням вказівок щодо проведення ряду слідчих дій.
19.01.2018 року слідчим СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_18 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000710 від 10.02.2014 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
25.05.2018 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва вказана постанова була залишена без змін. Між тим, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 08.06.2018 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , скасовано вищевказану ухвалу слідчого судді та постанову слідчого. Крім того, зазначено, що матеріали кримінального провадження не містять даних щодо допиту сімейного лікаря ОСОБА_16 відносно виявлених у ОСОБА_3 ушкоджень. Шляхом відповідного роз`яснення експерта ОСОБА_19 , не з`ясовувався прийнятий ним висновок №758 від 04.06.2018 року. Також в матеріалах провадження відсутні дані щодо повноважень особи (заступника начальника відділу - начальника СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_17 ), яким було призначено комісійну судово-медичну експертизу №89-к.
30.10.2018 року постановою слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000710 знову закрито. При винесенні постанови слідчий виходила з того, що в ході проведення досудового розслідування факт спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 10.02.2018 року у приміщенні ЖЕКу, розташованого по вул. М. Василевського, 55 А у м. Миколаєві, свого підтвердження не знайшов. За такого, кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Крім того, в ході досудового розслідування ознак складу будь-якого іншого кримінального правопорушення, вчиненого стосовно ОСОБА_3 10.02.2018 року у приміщенні ЖЕКу, розташованого по вул. М. Василевського, 55 А у м. Миколаєві, зокрема хуліганства, як остання вказує у своїх заявах, не встановлено.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, ч. 2 цієї статті зауважує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Вивченням постанови слідчого від 30.10.2018 року встановлено, що вона є вмотивованою та ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування, яке тривало більше чотирьох років, слідчим в повному обсязі виконано вказівки процесуальних керівників та ухвали слідчого судді. Так, слідчим було призначено судово-медичну експертизу за медичною карткою ОСОБА_3 (висновок №758) та комісійну судово-медичну експертизу (висновок №89-к від 17-18.08.2016 року), неодноразово допитано потерпілу ОСОБА_3 (10.07.2014 року, 09.09.2015 року, 11.04.2016 року, 28.02.2017 року та 03.05.2017 року), свідків ОСОБА_14 (05.02.2016 року), ОСОБА_7 (10.07.2014 року), ОСОБА_9 (10.07.2014 року), ОСОБА_20 (06.11.2014 року, 28.09.2015 року, 25.01.2016 року), ОСОБА_8 (06.11.2014 року, 28.09.2015 року, 25.01.2016 року), ОСОБА_6 (01.12.2014 року, 09.07.2017 року), ОСОБА_21 (25.01.2016 року), ОСОБА_22 (15.02.2016 року), ОСОБА_23 (10.07.2017 року), ОСОБА_24 (10.07.2017 року), ОСОБА_25 (10.07.2017 року), ОСОБА_26 (11.07.2017 року), ОСОБА_27 (11.07.2017 року), ОСОБА_28 (11.07.2017 року), ОСОБА_29 (18.07.2017 року). З протоколів допиту перелічених свідків вбачається, що лише деякі з них підтвердили наявність 10.02.2014 року конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_14 , про факт нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень в приміщенні ЖЕКу вони дізнались від працівників поліції, жоден зі свідків його не підтвердив.
Крім того, до матеріалів кримінального провадження долучено довідку слідчого Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_18 від 19.09.2017 року про те, що допитати в якості свідка секретаря ОСОБА_12 не виявилось можливим, оскільки при виїзді до КП Гуртожиток начальник відділу кадрів пояснила, що громадянка на ім`я ОСОБА_12 у них не працювала, а стажувалася протягом декількох днів, тому її анкетних даних не залишилось.
18.09.2017 року було проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_3 та 06.12.2017 року одночасний допит ОСОБА_14 та ОСОБА_3 , в ході якого встановити нові факти з приводу нанесення тілесних ушкоджень потерпілій не вдалося.
На виконання вказівок, зазначених в ухвалі Апеляційного суду Миколаївської області від 08.06.2018 року, слідчим 31.08.2018 року допитано в якості свідка ОСОБА_19 , а також сімейного лікаря ОСОБА_16 з приводу звернення до неї ОСОБА_3 з тілесними ушкодженнями та опису їх в медичних документах, однак остання відмовилась від дачі показань, пославшись на лікарську таємницю. 18.10.2018 року додатково допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який нових відомостей не надав та 26.10.2018 року подав заяву про те, що відмовляється від проведення будь-яких допитів, у тому числі одночасного допиту з ОСОБА_3 , оскільки протягом декількох років його неодноразово було допитано, на своїх показах він наполягає, нічого нового повідомити не зможе.
Крім того, оскільки 21.07.2016 року призначення комісійної судово-медичної експертизи, яка була проведена 18.08.2016 року (висновок №89-к), заступником начальника віддіду - начальником СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_17 здійснювалось неуповноваженою особою, 30.08.2018 року постановою слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 було призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу. Згідно висновку №69-к від 11.10.2018 року, встановити факт наявності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та вирішити питання постанови про призначення експертизи неможливо через відсутність будь-яких ознак, які можуть підтвердити запис сімейного лікаря від 12.02.2014 року у вигляді діагнозу Забій потиличної області.
Враховуючи викладене, вважаю, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000710 було проведено всі можливі слідчі дії та в постанові про його закриття від 30.10.2018 року слідчим надано належну оцінку кожному отриманому доказу.
З урахуванням викладеного, оскільки можливості встановити наявність або відсутність в діянні ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, вичерпано, проведені слідчі дії є достатніми та повними, постанова про закриття кримінального провадження є достатнім чином вмотивованою та підстав для її скасування не вбачається, вважаю необхідним у задоволенні скарги відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.
Повний текст ухвали оголошено 30 листопада 2018 року о 10 год. 30 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_30