В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000346 від 14.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопролетарське, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2015 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 04.09.2017 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04.09.2017 року ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік, та згідно ст. 3,ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавленні волі» до нього застосовані такі обмеження: 1. Заборона виходу з будинку/квартири/ за місцем проживання з 20:00 год. до 04:00 год. наступної доби; 2. Заборона виїзду за межі району/міста/ проживання без погодження з органами Національної поліції; 3. З`являтися на реєстрацію до органу Національної поліції за місцем мешкання чотири рази на місяць, у дні визначені органом.

04.09.2017 року з вказаною ухвалою ОСОБА_4 письмово ознайомлений та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від адміністративного нагляду. Однак, не зважаючи на вказане зобов`язання, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин та без повідомлення працівників поліції, 05.06.2018 року самовільно залишив визначене місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній до 26.06.2018 року без поважних причин.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 умисно порушив правила адміністративного нагляду, передбачені ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а саме пунктів «в», «г» ст. 9 де вказано: стаття 9 «Обов`язки піднаглядних» особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержуватись таких правил: в) повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватись у відповідному органі поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, показав суду, що після відбування покарання у Жовтоводській ВК до нього було застосовано адміністративний нагляд, з порядком та умовами якого був ознайомлений в органах поліції, декілька разів приходив відмічатись, влітку 2018 року після сварки з співмешканкою залишив визначене місце проживання, поїхав за знайомими до Полтави, про це нікого не повідомляв. У вчиненому розкаюється, та зобов`язується в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії, що виразилися у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд правильно кваліфіковані за ст. 395 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

Так, в матеріалах справи міститься характеристика на ОСОБА_4 з якої вбачається, що за час проживання останній зарекомендував себе як посередній мешканець, в сварки та скандали з сусідами не вступав, скарг не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, його щире каяття, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якими кваліфіковані його дії, а саме: у виді арешту.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.ст.349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

Строк покарання відраховувати з дня фактичного затримання засудженого ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1