Справа № 520/5143/18
Провадження № 1-кп/520/808/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження № 0001083 від 28.03.2018 року відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2018 року в 08 годин ОСОБА_7 , знаходячись в коридорі гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Луніна, 9 на другому поверсі біля дверей кімнати № НОМЕР_1 , діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , утримуючи в правій руці кухонний ніж, умисно ножем спричинив потерпілому різані рани шиї та лівої кисті та садно лівої кисті, які згідно висновку експерта № 716 від 19.04.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст.125 КК України - умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що потерпілий ОСОБА_4 та його мама проживають з ним у сусідній кімнаті. Між ним та матір`ю потерпілого тривалий час існують неприязні стосунки, які склалися давно та між ними періодично виникають конфлікти.

28.03.2018 року в 08 годин він знаходився на кухні, ножем мазав маслом хліб в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає. Потерпілий ОСОБА_4 знаходився в коридорі, одягався. Він вийшов в коридор з ножем у руці, підійшов до ОСОБА_4 , який сидів та одягав взяття де умисно наніс потерпілому ножем різані рани шиї. Потерпілий впав на нього, у нього в руці був ніж, який знаходився на відстані 15 см. від шиї потерпілого. При цьому потерпілий схватив його ніж за лезо та тримав ніж на лезо. В цей момент вийшли сусіди та мама потерпілого, яка забрала у нього ніж.

Вважає, що мама потерпілого спровокувала конфлікт. Особисто з потерпілим він ніколи конфліктів не мав.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив в судовому засіданні, що він проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю мамою, він являється неповнолітньою особою. ОСОБА_7 являється їх сусідом, проживає у сусідній кімнаті. Між ОСОБА_7 та його мамою раніше відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 побив його маму. 28.03.2018 року зранку він знаходився у коридорі, одягав взуття. В коридор вийшов ОСОБА_7 і він відчув сзаду гострий предмет біля горла. Він схопив ніж і вони разом з ОСОБА_7 впали. Коли вони з ОСОБА_7 впали він схопився одною рукою за лезо ножа, щоб відштовхнути ОСОБА_7 з ножем від себе. Лезом ножа він порізав руку, почав кричати, кликав людей на допомогу. На його крики вибігли сусіди та мама, забрали у ОСОБА_7 , ніж та викликали поліцію.

Він впевнений, що ОСОБА_7 діяв умисно та умисно наніс йому ножем тілесні ушкодження у виді різаних ран шиї. У лікарні йому накладали шви на рани, він лікувався, не ходив на заняття у навчальний заклад.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 являється її неповнолітнім сином. 28.03.2018 року зранку її син ОСОБА_4 збирався до навчального закладу, вийшов в коридор. Через деякий час вона крики сина з коридору. Коли вона вийшла в коридор, то побачила, що ОСОБА_7 та її син лежать на підлозі, в руках ОСОБА_7 тримав ніж, який він приставив до горла потерпілого, а ОСОБА_4 тримав ніж у руці за лезо, намагаючись відірвати ніж від своєї шиї, іншою рукою потерпілий тримав обвинуваченого за руку, в якій ОСОБА_7 тримав ніж за рукоятку. Також в коридор вибігли сусіді, відтягнули ОСОБА_7 від її сина. У ОСОБА_4 була порізана шия та рука у зв`язку з чим вони звернулись до лікарні, де були зафіксовані тілесні ушкодження. Вважає, що ОСОБА_7 умисно ножем спричинив її сину тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_4 являються його сусідами. 28.03.2018 року зранку він знаходився вдома, почув крики з коридору, вибіг та побачив, що ОСОБА_7 та потерпілий лежать на підлозі, в руках у ОСОБА_7 був ніж, який він приставив до горла неповнолітнього потерпілого, а потерпілий в цей час також утримував ніж у руці за лезо, намагаючись відірвати ніж від своєї шиї, іншою рукою потерпілий тримав обвинуваченого за руку, в якій ОСОБА_7 тримав ніж за рукоятку, було очевидно, що ОСОБА_7 діє умисно. Він відтягнув обвинуваченого ОСОБА_7 від потерпілого. Потім потерпілий йому розказав, що він одягав взуття у коридорі, до нього сзаду підійшов ОСОБА_7 і приставив ніж до горла, потерпілий схопився за ніж і вони з ОСОБА_7 впали на підлогу.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 28.03.2018 року;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 28.03.2018 року;

-Протоколом огляду місця події від 28.03.2018 року з фототаблицями;

-Протоколом огляду предмету кухонного ножа від 30.03.2018 року з фототаблицями;

-Постановою про залучення речових доказів від 30.03.2018 року;

-Висновком експерта № 716 від 19.04.2018 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлені різані рани шиї та лівої кисті та садно лівої кисті, які утворилися 28.03.2018 року. Різані рани шиї та лівої кисті утворилися від дій леза ножа, садно лівої кисті утворилось від дій клинка ножа. Різані рани шиї та лівої кисті відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставини, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України судом не встановлені.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без обмеження його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_7 реальне покарання у виді обмеження волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази: кухонний ніж знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1