Справа № 579/599/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2019 р. місто Кролевець

Слідчий суддя Кролевецького районного суду ОСОБА_1 , розглянувши внесене старшим слідчим Кролевецького ВП ГУНП ОСОБА_2 клопотання про арешт майна, в кримінальному провадженні № 0000111 яке внесене 03 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239-1 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Кролевецького районного суду із клопотання про арешт автомобіля ЗИЛ ММЗ 554М номерний знак НОМЕР_1 , погоджене прокурором.

Старший слідчий клопотання обгрунтовує тим, що 03 квітня 2019 року до Кролевецького ВП ГУНП надійшло повідомлення про те, що на околиці с.Артюхове Кролевецького району, невстановлені особи здійснюють видобуток корисних копалин, а саме піску.

При виїзді СОГ на місце вчинення кримінального правопорушення поруч с.Артюхове Кролевецького району на земельній ділянці кар`єру Подолівського родовища піску Кролевецького району в межах електричних опор 201-202 виявлено вантажний автомобіль ЗИЛ ММЗ 554М номерний знак НОМЕР_1 біля якого знаходився висипаний пісок, та схил із слідами від лопат, що свідчить про видобування піску.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вимоги до клопотання про арешт майна передбачені ст.171 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 239-1 КПК України відповідальність настає за незаконне заволодіння грунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

В клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні будь-які дані стосовно незаконного заволодіння грунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Слідчий в клопотанні не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення ч. 1 ст. 239-1 КПК України, а за змістом ч. 3 ст. 26, ч. 5 ст. 132 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом з поданням доказів обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути серед іншого зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

При цьому, слідчий в порушення вимог ст.171 КПК України у клопотанні не вказує підстави відповідно до положень ст.170 КПК України, а згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 абз.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Старший слідчий не зазначає обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження автомобілем ЗИЛ ММЗ 554М номерний знак НОМЕР_1 призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та докази обставин на які він посилається.

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З врахуванням викладеного, вважаю необхідним клопотання старшого слідчого Кролевецького ВП ГУНП про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000111 від 03.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК України, повернути прокурору та встановити строк для усунення недоліків строком сімдесят дві години.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу слідчого на те, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.100, 107, 171, ч.3 ст.172, 309 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000111 від 03.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК України, повернути начальнику Кролевецького відділу Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області та встановити строк для усунення недоліків строком сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1