ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №712/3172/19
Провадження №1-кп/712/407/19

01 квітня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0000012 внесеного 15.02.2019 в Єдиний реєстр досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворе (Червона Зірка), Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого солдата військової частини НОМЕР_1 , проходить військову службу на посаді: командира відділення 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 29.01.2019 о 08 год. 00 хв., не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 та залишився за місцем свого проживання в м. Чигирин Черкаської області, де перебував до 14.02.2019 року.

ОСОБА_4 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього.

15.02.2019 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі. ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно 29.01.2019 о 08 год. 00 хв., не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 та залишився за місцем свого проживання в м. Чигирин, Черкаської області, де перебував до 14.02.2019 року. Час ОСОБА_4 проводив на власний розсуд, поки 15.02.2019 року, добровільно та з власної ініціативи не прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин. У скоєному правопорушенні щиросердно розкаявся, зібраних доказів і фактичні обставини кримінального провадження не оспорював, так як в обвинувальному акті все зазначено і описано вірно. Просив пробачення, а також просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При таких обставинах, суд вважає вину підсудного ОСОБА_4 , у скоєнні злочину доведеною та кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України, за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий. Крім того, ОСОБА_4 , відповідно до витягу з Наказу №138 від 30.06.2015 року, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами що пом`якшують покарання, суд визнає з`явлення ОСОБА_4 , із зізнанням, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, а також прийняття участі в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.

Суд, на підставі вищевказаного, а також за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи ОСОБА_4 , вважає за можливе на підставі ч.1 ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання - штрафу, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України.

На думку суду, саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 ..

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню №0000012 заявлено не було. Процесуальні витрати, а також речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу, в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, який підлягає стягненню у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України протягом 30 діб до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий: ОСОБА_1