У Х В А Л А
про залишення касаційної скарги без руху

14 травня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків поданої ним касаційної скарги.

Засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, яка є однаковою за змістом тій, що була йому повернута, в якій виклав вимогу про скасування вказаних судових рішень та закриття кримінального провадження відносно нього.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням особі, яка її подала, строку на усунення недоліків.
Касаційна скарга, всупереч положенням п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), не містить обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Так, відповідно до ч. 1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, даний перелік є вичерпним.

Посилаючись у касаційній скарзі на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, засуджений не вказав у чому конкретно з огляду на положення ст. 412 КПК України полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, які були б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та належним чином не обґрунтував своїх доводів у цій частині. Також засудженим не викладено обґрунтування заявленої вимоги про закриття кримінального провадження.
Крім того, засуджений по суті заперечує відповідність висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 вказаного Кодексу не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Що стосується клопотання засудженого про зупинення виконання судових рішень, то в силу ч. 1 ст. 430 КПК України, дане питання вирішується після відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року залишити без руху і встановити строк, що становить п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3