Справа № 643/7347/19
Провадження № 1-кп/643/1067/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001012 від 27.02.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, який одружений, має неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адесою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2019 року в провадження Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2019 року призначено підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню.
Як вбачається з обвинувального акту, відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В підготовчому судовому засіданні 20.05.2019 року прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від 5 до 8 років позбавлення волі. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. У звязку із вчиненням ОСОБА_4 тяжкого злочину, у нього можуть виникнути передбачені ст 177 КПК України спроби: переховуватись від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з вчиненням тяжкого кримінального правопорушення та у зв`язку з суворістю покарання за вчинений злочину у разі визнання його винуватості, крім того, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, постійної роботи; незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки з ними на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб, слідчих експериментів, а також може чинити тиск на ряд свідків та іншим чином спонукати їх до відмови від показань або їх зміни по даному кримінальному провадженню. Враховуючи наведене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до обвинуваченого ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки підозрюваний у разі знаходження на волі може переховуватись від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності у зв`язку з вчиненням тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно нього. В обґрунтування посилався на наявність двох малолітніх дітей, а також на стан свого здоров`я та необхідність стаціонарного лікування. Зокрема, ОСОБА_4 було зазначено, що він хворіє на відкриту форму туберкульозу, а також на гепатит С, та в умовах СІЗО йому не надається необхідне лікування.

Крім того, обвинуваченим в судовому засіданні заявлено клопотання про об`єднання та подальший спільний розгляд даного кримінального провадження із кримінальним провадженням, в якому він також є обвинуваченим та яке знаходиться на розгляді Київського районного суду м. Харкова.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти направлення даного кримінального провадження до Харківського апеляційного суду для визначення його підсудності. Підтвердила, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Під час телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_7 , остання повідомила, що з`явитись в підготовче судове засідання не має можливості, оскільки перебуває у лікарні.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд керується наступним.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого насильницького злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також у вчиненні злочину невеликої тяжкості, офіційно не працевлаштований.
За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, кількість епізодів злочинної діяльності, в яких він обвинувачується, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, на даній стадії судового провадження суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк по 17 липня 2019 року включно.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого щодо направлення кримінального провадження до Харківського апеляційного суду, суд керується таким.
Згідно ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Клопотання обвинуваченого про об`єднання кримінальних проваджень та їх спільний розгляд потребує попереднього вирішення питання щодо підсудності вказаних кримінальних проваджень, зокрема про направлення даного кримінального провадження на розгляд Київського районного суду м. Харкова, або направлення кримінального провадження, яке перебуває в Київському районному суді м. Харкова, на розгляд Московського районного суду м. Харкова, для їх подальшого об`єднання.
За таких обставин вирішення по суті заявленого обвинуваченим клопотання відноситься до компетенції Харківського апеляційного суду.
Оцінюючи посилання ОСОБА_4 на поганий стан здоров`я, зокрема на захворювання на відкриту форму туберкульозу та гепатит С, суд керується таким.
Як було зазначено ОСОБА_4 в судовому засіданні, в нього в даний час відсутні будь-які документи, які підтверджують наявність у нього вказаних вище захворювань та поганий стан здоров`я в цілому. У суду також відсутні будь-які докази того, що лікування вказаних вище захворювань є неможливим в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27.

Крім того, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», порядок надання медичної допомоги хворим на туберкульоз особам, взятим під варту, чи які тримаються в установах виконання покарань, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок надання медичної допомоги хворим на туберкульоз особам, взятим під варту, чи які тримаються в установах виконання покарань, затверджений постановою КМУ від 25.06.2014 року № 205. Вказаним нормативним актом визначено в тому числі порядок надання медичної допомоги хворим на заразні форми туберкульозу.
За таких обставин суд не може визнати вказані доводи ОСОБА_4 такими, які спростовують висновки суду щодо наявності підстав для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого.
Разом з тим, оцінюючи доводи ОСОБА_4 щодо неналежної медичної допомоги в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27, суд керується таким.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є в тому числі охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, до яких в тому числі відноситься обвинувачений.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 206 КПК України, яка має назву «Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини», кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України» зазначено, що стаття 3 Конвенції покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Суд допускає, що медична допомога, яка доступна в установах системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні, що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (див. рішення у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 94, ECHR 2000-XI); див. також "Хуртадо проти Швейцарії" (Hurtado v. Switzerland), рішення від 28 січня 1994 року, Серія A, N 280-A).
Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Враховуючи наведене вище та керуючись принципом верховенства права і практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на отримання медичної допомоги, суд вважає за необхідне доручити Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 провести невідкладне медичне обстеження ОСОБА_4 з метою визначення стану здоров`я останнього та необхідності його лікування.

Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України, на строк по 17 липня 2019 року включно.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 - направити до Харківського апеляційного суду для вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про передачу даного кримінального провадження на розгляд Київського районного суду м. Харкова.
Зобов`язати Харківську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 провести невідкладне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , який тримається під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 199), з метою визначення стану здоров`я ОСОБА_4 та вирішення питання щодо необхідності його лікування у встановленому законодавством України порядку.

Виконання ухвали в частині проведення медичного обстеження ОСОБА_4 покласти на начальника Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1