ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/656/19 Справа № 191/2399/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, матеріали за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнаного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000826,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він о 07.00 годині, 15.05.2018 року, прибувши на берег Дніпровського водосховища поблизу с. Воронівка Синельниківського району Дніпропетровської області, де за допомогою рибальської сітки, в порушення вимог чинного законодавства України, тобто не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, в період заборони лову риби, на надувному човні марки KOLIBRI, вийшов на воду Дніпровського водосховища у вищезазначеному місці.

Далі ОСОБА_7 незаконно встановив у воді рибальську сітку, та приблизно о 07.30 годині 15.05.2018 року, зняв її, з свіжовиловленою рибою, а саме: сазан, - в кількості 1 одиниця, та лящ - в кількості 33 одиниці,

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом ОСОБА_7 порушив вимоги ст.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15 лютого 1999 року № 19, в яких визначено, що забороняється лов риби з використанням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сітеснастних та інших матеріалів усіх видів і найменувань, способом спуску води з водоймищ, із застосуванням забороненого знаряддя лову..», а також в порушення наказу № 26 від 26.02.2018р. Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, яким передбачено «... заборонити промислове, любительське рибальство з плавзасобів під час руху риби на нерест та на період її нересту у водоймах Дніпровського водосховища, з 01 квітня по 9 червня 2018 року включно».

В результаті ОСОБА_7 спричинив матеріальні збитки в розмірі 5916 грн., тобто 348 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; не виїжджати за межі України, без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області матеріальні збитки завдані рибному господарству у розмірі 5916 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить вирок скасувати, в частині призначення покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч 1.ст. 249 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі п.п.1,2, ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.ст. 96-1,96-2 КК України, конфіскувати у власність держави майно, засоби та знаряддя незаконного зайняття рибним промислом гумовий човен, марки KOLIBRI, жилкову рибальську сітку, рибу сазан в кількості 1 одиниця, лящ в кількості 33 одиниці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_7 вчинив злочин 15.05.2018 року, тобто, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації ЄС візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VII від 18 лютого 2016 року.

Однак судом першої інстанції не взято до уваги зміни вказаного до Закону та при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, без застосування вимог ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, а саме спеціальної конфіскації у власність держави засобів та знарядь вчинення злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просив їх задовольнити, думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок скасуванню, з ухваленням нового, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що районний суд вказаних вимог, не дотримався у повному обсязі.
Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Перевіркою наявних матеріалів, колегією суддів встановлено, що дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши зібрані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки він ґрунтується на дійсному змісті вказаних доказів та їх належній оцінці, як кожного окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Колегія суддів зазначає, що обвинувачений вчинив злочин 15 травня 2018 року.

28 лютого 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації ЄС візового режиму для України,стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VII від 18 лютого 2016 року, відповідно до якого ст. 96 - 1 КК України викладена в наступній редакції:

«Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян», а так само передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Однак, судом першої інстанції при ухваленні вироку не взято до уваги вищезазначені норми закону, та призначено покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 249 КК України, без застосування положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, згідно п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, тягне за собою скасування судового рішення.

За таких підстав, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а вирок скасуванню, з ухваленням нового.

Колегія суддів вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 спеціальну конфіскацію, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави майно, засоби та знаряддя незаконного зайняття рибним промислом.

В решті вирок, - залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 404,405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 , задовольнити.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначення покарання, скасувати.

ОСОБА_7 , вважати засудженим до покарання за ч.1 ст. 249 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі п.п.1,2, ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; та не виїжджати за межі України, без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.ст. 96-1,96-2 КК України, конфіскувати у власність держави майно, засоби та знаряддя незаконного зайняття рибним промислом гумовий човен чорно-зеленого кольору з маркуванням KOLIBRI, жилкову рибальську сітку, розміром: вічко 60Х60 мм, висотою 2 м, довжиною 30м, рибу сазан в кількості 1 одиниця, лящ в кількості 33 одиниці.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок набуває чинності з дня проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4