Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/535/18-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду обвинувальний акт та угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, на утриманні має одну малолітню дитину 2013 року народження, не працюючого, не інваліда, не депутата, не військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину 2014 року народження, не працюючого, не інваліда, не депутата, не військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення п.2-5 Порядку «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615, п.3-4 Положення «Про порядок надання гірничих відводів», затвердженого постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 59, не маючи спеціального дозволу користування надрами та відповідного гірничого відводу, необхідність яких передбачена ст.19 Кодексу України «Про надра», 03.08.2018 року, на кінній повозці прибули до ділянки лісового масиву, розташованого на відстані 600 метрів від с.Обище Олевського району Житомирської області. Де, реалізуючи свій спільний умисел, спрямований на незаконне видобування бурштину із вказаного вище лісового масиву, цього ж дня, об 11 годині 00 хвилин, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, самовільно, за допомогою бензинової мотопомпи кустарного виробництва, з вмонтованим двигуном, марки «VOLKSWAGEN» номер двигуна « НОМЕР_5 » та обладнання до неї, шляхом гідрування ґрунту, спільними діями, намагалися здійснити незаконне видобування каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ним» від 18.11.1997 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12 грудня 1994 року № 827 (у редакції Кабінету Міністрів України від 13 січня 2012 року) відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення, проте не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки безпосередньо під час спроби незаконного видобування каміння бурштину-сирцю, 03.08.2018 року, об 12 годині 00 хвилин були затримані працівниками Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, якими в ході огляду місця вчинення кримінального правопорпушення було виявлено та вилучено: мотопомпу кустарного виробництва, з вмонтованим двигуном, марки «VOLKSWAGEN» номер двигуна « НОМЕР_5 »; шланг забірник; шість пожежних рукавів; металевий шрайбер; металеву палицю - тичку та один сачок.

Таким чином, ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_4 , здійснили закінчений замах на незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення ювелірної сировини (дорогоцінного каміння).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, вчинене проти довкілля, що виразилося у закінченому замаху на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 ,кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, вчинене проти довкілля, що виразилося у закінченому замаху на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

20 вересня 2018 року між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000324 від 04.08.2018 року, з одного боку та підозрюваними у цьому провадженні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за власною ініціативою, з іншого боку та з участю їх захисників адвокатів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КК України, на стадії досудового розслідування у приміщенні Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області за адресою: 11002, м.Олевськ, вул.Свято-Воздвиженська, 2, Житомирської області, укладено угоди про визнання винуватості, за умовами яких підозрювані: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , повністю визнають свою винуватість у інкримінованому їм діянні та щиро розкаюються у вчиненому, при цьому сторони досягли порозуміння щодо призначення підозрюваним покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн., з кожного.

У підготовчому судовому засіданні підозрювані: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , підтримавши, кожен угоди про визнання винуватості, повністю визнали свою винуватість у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України та пояснили, що вони повністю розуміють свої права, надані ним законом, наслідки укладення та затвердження зазначених угод, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, який буде застосовано до них у разі затвердження угод судом, а також наслідки затвердження даних угод, відтак просять затвердити угоди, так як реально можуть виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання.

Прокурор Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором та підозрюваними: ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , оскільки вказані угоди відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ст.468 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, підозрюваних, які просили затвердити угоди про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоди про визнання винуватості, які відповідають вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України, з`ясувавши у підозрюваних, що вони розуміють викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом, переконавшись, що укладення даних угод сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоди про визнання ними винуватості з наступних підстав.

Так, суд приходить до висновку про те, що дії підозрюваних: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України, оскільки вони своїми умисними діями вчинили умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинене проти довкілля, що виразилося у закінченому замаху на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їхньої волі.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

З наведеного, суд вважає, що умови угод про визнання винуватості, укладених між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000324 від 04.08.2018 року, з одного боку та підозрюваними у цьому провадженні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого боку та з участю їх захисників адвокатів: ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , відповідають вимогам ст.ст.472, 473 КПК України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.12, ч.2 ст.15, ст.50, 51, 53, 65-67, ч.2 ст.240 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Призначаючи покарання підозрюваним: ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються, як вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Обставини, які пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються, як вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Вид та міра кримінального покарання узгоджена сторонами угод про визнання винуватості відповідає санкції ч.2 ст.240 КК України, укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах, а тому суд вважає за можливе затвердити вказані угоди про визнання винуватості із призначенням підозрюваним: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , узгодженої в угодах виду і міри кримінального покарання.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, (а.с.6).

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжні заходи до підозрюваних не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст.100, 179, 314-316, 368-371, 373-376, 468, 469, 472-476, 394 КПК України, ст.ст.12, 15, 50, 51, 53, 65-67, 240 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 вересня 2018 року по кримінальному провадженню № 0000324, укладену між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, та призначити йому за ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн., 00 коп.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 вересня 2018 року по кримінальному провадженню № 0000324, укладену між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, та призначити йому за ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн., 00 коп.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які за постановою «Про визнання знаряддям вчинення кримінального правопорушення» від 06.08.2018 року перебувають на зберіганні у кімнаті речових доказів Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, а саме: мотопомпу кустарного виробництва, з вмонтованим двигуном, марки «VOLKSWAGEN» номер двигуна « НОМЕР_5 »; шланг забірник; шість пожежних рукавів; металевий шрайбер; металеву палицю - тичку та один сачок конфіскувати і обернути в дохід держави.

Матеріали кримінального провадження № 0000324 залишити при обвинувальному акті та угодах про визнання винуватості, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/535/18-к.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до ч.2 ст.473 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1