Провадження № 1-кп/344/971/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, РНКОПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.

01.01.2018 року близько 04год. ОСОБА_5 , спільно із потерпілим ОСОБА_4 та їх спільними знайомими, знаходився у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , де святкували настання Нового 2018 року. Перебуваючи у зазначеному приміщенні, а саме у кімнаті вітальні, ОСОБА_5 побачив, що на поверхні піаніно, яке знаходилось біля стіни, знаходиться мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5 Duos Black», після чого в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій неправомірний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5 Duos Black» моделі «SM-A500HZKDSEK», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , чорного кольору, вартістю 2867грн., що підтверджується висновком експерта № 4.3-57/18 від 05.03.2018 року. Після вчинення крадіжки, ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Під час досудового розслідування 22.12.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно в повній мірі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, щиро розкаявся, просив суд затвердити угоду про примирення, укладену з потерпілим, наслідки укладення та якої затвердження, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі її затвердження, він розуміє.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення, наслідки затвердження судом угоди йому також зрозумілі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену 22.12.2018 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, тому виходячи з положень ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про примирення, що передбачені ст. 471 КПК України, в тому числі щодо міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст. 349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого, пом`якшуючих покарання обставин (беззаперечне повне визнання вини, його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку) та відсутністю обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання, - буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Процесуальні витрати за проведення експертизи покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 22.12.2018 року між та потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень процесуальних витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5 Duos Black» моделі «SM-A500HZKDSEK» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 чорного кольору (постанова слідчого від 05.11.2018 року) вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено лише з підстав, передбачених у ч. 3 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1