КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Молдова, м. Кишинів, є громадянином Республіки Молдова, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186 КК України
за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , та застосовано до ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ), запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 03.01.2019 з визначенням ОСОБА_12 ( ОСОБА_11 ), застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 70 480 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці.
Відповідно до ухвали слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, прийшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування щодо до ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, як обґрунтоване.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням змін до неї в суді апеляційної інстанції, просять ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_12 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , та застосовати до ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 03.01.2019 з визначенням застави у розмірі 1000 (однієї тисячі) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
При цьому на думку прокурора, слідчим суддею не враховано , що злочин був вчинений за попередньою змовою групою осіб, предметом злочинного посягання було майно громадян, злочин вчинено відносно особи похилого віку.

Доводи апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що слідчим суддею під час визначення розміри застави підозрюваному ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ) не в повній мірі враховано обставини вчинення кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Також вказує на слабкі суспільні зв`язки на території України, те що підозрюваний є громадянином Республіки Молдова, не має місця реєстрації та постійного місця проживання на території України та усвідомлюючи суворість міри покарання, яка передбачена санкцією ч.3 ст.186 КК України, у випадку внесення застави може виїхати за межі України та переховуватись від органів досудового слідства на суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи захисників та підозрюваного, які заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0010263 від 06 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ) визначивши вчинення злочину, як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, діючи з корисливих мотивів, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, вступив в злочинну змову із ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), ОСОБА_19 ( ОСОБА_20 ) та ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 ), з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, під виглядом працівників соціальних служб України.
07 листопада 2018 року ОСОБА_6 ( ОСОБА_16 )повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
08 листопада 2018 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням зпрокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 ,звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 1000 (однієї тисячі) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року зазначене клопотання було задоволено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, з визначенням ОСОБА_12 застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 70 480 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_23 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин справи, тяжкості злочину, визначив заставу, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_23 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.
Підстав вважати розмір застави визначеної ОСОБА_12 недостатнім, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, немає.
Доводи прокурора про те, що слідчим суддею під час визначення розміри застави підозрюваному ОСОБА_14 не в повній мірі враховано обставини вчинення кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є необґрунтованими.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено і не вбачаються такі зі змісту апеляційних скарг.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_15 даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 70 480 гривень 00 копійок, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , та застосовано до ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 03.01.2019 з визначенням ОСОБА_12 ( ОСОБА_11 )застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 70 480 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1603/2018
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_24
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1