Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/561/17
Номер провадження 1-кп/540/25/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000162 від 12.03.2017 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не депутата, раніше судимого:

-11.11.1985 р. Карлівським районним судом Полтавської області за ст. 140 ч.3 КК УРСР до 2 років позбавлення волі з відстрочкою на 2 роки, 29.07.1986 року відстрочка скасована з направленням у виправно-трудову колонію, звільнений 29.07.1988 року по відбуттю строку;

-10.03.1989 р. Апеляційним судом Полтавської області за ст.ст. 93 п «а,є», 142 ч.3, 42, 14 КК УРСР (1960 р.) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-11.01.1994 р. Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 183-3, 43 КК України (1960 р.) до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-25.10.2002 р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 391, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 25.09.2007 року по відбуттю строку;

-12.12.2008 р. Карлівським районним судом Полтавської області за ст.ст. 395, 189 ч.2, 121 ч.1, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;

-21.06.2013 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.ст. 391, 71 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 07.03.2016 року по відбуттю покарання;

-06.10.2017 р. Красноградським районним судом

Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 р. позбавлення волі;

-21.12.2017 р. Красноградський районним судом

Харківської області за ст.185 ч.ч. 2,3, 70 ч.ч.1,4 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

10.03.2017, близько 07:00 год. ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що на даний час власник будинку фактично проживає за іншою адресою та його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом розбиття віконного скла в приміщенні кухні вказаного житлового будинку, проник всередину, звідки викрав: чорну чоловічу шкіряну куртку вартістю 448 грн.; чоловічий костюм марки «Адідас» вартістю 192 грн.; 6 шт. керамічних мілких тарілок, вартістю 17 грн./1 шт. на загальну суму 102 грн.; 6 керамічних глибоких супових тарілок, вартістю 22 грн./1 шт. на загальну суму 132 грн.; 6 кришталевих рюмок вартістю 47 грн/1 шт на загальну суму 282 грн; кришталеву цукерницю вартістю 252 грн.; металевий друшляк вартістю 50 грн.; електричну праску марки «Маестро» вартістю 170 грн.; картинне зображення «Матері Божої» вишите бісером в рамці 16х20 см. вартістю 204 грн.; набір кухонних ножів в кількості 5 шт. з точилом та дерев`яною підставкою вартістю 130 грн.; синтетичний ковер розміром 2,45х1,8 м., вартістю 688 грн.; синтетичний ковер розміром 2,35х1,76 м., вартістю 728 грн.; чоловічий зонт чорного кольору вартістю 60 грн., на загальну суму 3 438 грн.

У подальшому викраденими речами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, а саме: посуд та одяг переніс за місцем свого фактичного проживання, до будинку своєї співмешканки ОСОБА_8 за адресою - АДРЕСА_3 , де залишив їх в будинку для використання за призначенням, при цьому не повідомив останню про злочинне походження вказаних речей. Два килими та зонт ОСОБА_6 заховав неподалік будинку потерпілого в очереті. Вказані речі працівниками поліції вилучені та повернуті власнику.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю за обставин вказаних в обвинуваченні та показав, що того дня, це було в березні місяці, він розбив вікно та заліз в кухню до ОСОБА_7 , звідки викрав перелічені в обвинуваченні речі, бо йому були потрібні гроші. Ковер, куртку та ще деякі речі заховав, а все інше переніс до будинку, де жив. Майно повернуто працівниками поліції потерпілому. В скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий в заяві від 27.02.2018 року просить розглянути дане кримінальне провадження без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та по мірі покарання покладається на розсуд суду (а.с.107).

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєному злочині, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Як особа, ОСОБА_6 за місцем проживання Халтуринською сільською радою характеризується негативно судимий, зловживає спиртними напоями, схильний до крадіжок. Проживає без реєстрації в с.Мар`янівка Карлівського району Полтавської області з матір`ю ОСОБА_9 (а.с.137,138), згідно довідки Карлівської ЦРЛ від 45.03.2017р. на диспансерному обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.139), раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів (а.с.140-149,219-238) ).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують його покарання не вбачається.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як тяжкий, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обтяжуючих обставин, відношення до вчиненого злочину та обставини його вчинення, кількість викраденого, відсутність претензій з боку потерпілого і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України у розмірі наближеному до нижньої межі.

Згідно ст. 70 ч.4 КК України, оскільки після постановлення останнього вироку стало відомо, що ОСОБА_6 винен ще і в іншому злочині, вчиненому до його постановлення, обвинуваченому слід визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21.12.2017 р. (а.с.219-238).

З огляду на те, що ОСОБА_6 вже засуджений до покарання у виді реального позбавлення волі за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21.12.2017 р., який набрав законної сили, а тому суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що бувші у використанні чорну чоловічу демісезонну шкіряну куртку, чоловічий костюм «Адідас», 6 шт. керамічних мілких тарілок, 6 керамічних глибоких супових тарілок, 6 кришталевих рюмок, кришталеву цукерню, металевий друшляк, електричну праску марки «Маестро», картинне зображення «Матері Божої» вишите бісером в рамці 16*20 см, набір кухонних ножів в кількості 5 шт. з точилом та дерев`яною підставкою, синтетичний ковер розміром 2,45х1,8 м., синтетичний ковер розміром 2,35х1,76 м., чоловічий зонт чорного кольору, які зберігаються в потерпілого (а.с.126,127) слід залишити потерпілому, пару ботинок, які видав працівникам поліції обвинувачений ОСОБА_6 та які зберігаються в кімнаті речових доказів Карлівського ВП (а.с.128) слід повернути ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати затрачені на проведення експертизи в розмірі 351,84 грн (а.с.129).

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавленні волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання визначеним за даним вироком та вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21.12.2017 р., визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання, частково відбуте покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21.12.2017 р. і строк відбування покарання рахувати з 29 травня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року у строк покарання строк перебування його в установі попереднього ув`язнення з 29.05.2017 року по 20.09.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: бувші у використанні чорну чоловічу демісезонну шкіряну куртку, чоловічий костюм «Адідас», 6 шт. керамічних мілких тарілок, 6 керамічних глибоких супових тарілок, 6 кришталевих рюмок, кришталеву цукерню, металевий друшляк, електричну праску марки «Маестро», картинне зображення «Матері Божої» вишите бісером в рамці 16*20 см, набір кухонних ножів в кількості 5 шт. з точилом та дерев`яною підставкою, синтетичний ковер розміром 2,45х1,8 м., синтетичний ковер розміром 2,35х1,76 м., чоловічий зонт чорного кольору - залишити потерпілому ОСОБА_7 , пару ботинок - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати затрачені на проведення експертизи в розмірі 351,84 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1