Ухвала
Іменем України
12 листопада2018 р.

м. Київ
справа № 646/6897/15-к
провадження № 51-9663ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 2 серпня 2018 року,

встановив:

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за частиною 3 статті 187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі частини 5 статті 72 КК зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10 квітня 2015 року по 19 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також, цим вироком засуджено ОСОБА_6 , щодо якого судові рішення в касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 2 серпня 2018 року вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 змінено. Виключено з вироку суду посилання, як на допустимі докази: протокол слідчого експерименту від 9 квітня 2015 року за участю обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; протокол пред`явлення для впізнання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 8 квітня 2015 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 10 квітня 2015 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, посилаючись на незаконність складу суду, яким було ухвалено вирок у вказаному кримінальному провадженні.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 КПК, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до частин 2, 3, 4 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування, визначених у статті 438 КПК.
В той час, як у частині 1 статті 433 КПК України визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування

закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту досудового розслідування та судового слідства, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
При цьому вказуючи на досліджені судом докази за епізодом вчинення злочину від 1 грудня 2014 року захисник надає власну оцінку встановленим судом обставинам вчинення кримінального правопорушення, чим вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, зокрема не зазначає, яких помилок допустився суд при кваліфікації дій його підзахисного.
Крім того, захисник вказуючи на неправильну кваліфікацію дій його підзахисного вказує на недоведеність застосування погрози винною особою щодо потерпілого, однак не посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а його доводи стосується неповноти досудового розслідування.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 425 КПК касаційну скаргу мають право подати засуджений, його законий представник чи захисник у частині, що стосується інтересів засудженого, однак, як убачається зі змісту касаційної скаргм захисник вказує на порушення прав засудженого ОСОБА_6 під час досудового розслідування, що не входить до повноважень захисника у вказаному кримінальному провадженні.

Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, що стосуються інтересів його підзахисного та навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Враховуючи наведене та керуючись статтею 5, частиною 1 статті 429 КПК України, суд

постановив:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 2 серпня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3