Справа № 199/1246/19
ВИРОК
іменем України

10.04.2019 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000176 від 02.02.2019 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 27.06.2012 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнення: 15.05.2014 з Чернігівської ВК (№ 44) за відбуттям строку покарання,

яка обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи судимість за вчинення корисливого злочину, знову вчинила корисливий злочин проти власності.
Так, 01.02.2019 приблизно о 13:30 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 1 по вул. Прогресивна в м. Дніпрі, зустріла раніше знайомого ОСОБА_5 , з яким почала спілкуватися. В ході спілкування ОСОБА_3 побачила, що в руках у ОСОБА_5 знаходиться мобільний телефон марки «NOKIA-1133» чорного кольору. В цей же момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме: мобільним телефоном марки «NOKIA-1133» чорного кольору, який належить ОСОБА_5
01.02.2019 приблизно о 13:35 годині ОСОБА_3 , знаходячись у вищевказаному місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин повторно, скориставшись довірливими відносинами з ОСОБА_5 , попросила у останнього мобільний телефон марки «NOKIA-1133» чорного кольору під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка. Потерпілий ОСОБА_5 , не будучи обізнаним у дійсному намірі ОСОБА_3 та довіряючи останній, погодився та добровільно передав їй свій мобільний телефон марки «NOKIA-1133» чорного кольору.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , не маючи на меті повертати власнику вищевказаний мобільний телефон, взяла у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «NOKIA-1133» чорного кольору та, утримуючи його при собі, з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 350 гривень.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого діяння при вищевикладених обставинах.
Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнала у повному обсязі, заявила про щиросердне каяття у вчиненому і пояснила, що дійсно 01.02.2019 по АДРЕСА_2 вона у свого знайомого ОСОБА_5 попросила мобільний телефон марки «NOKIA-1133» чорного кольору під вигаданим приводом здійснити дзвінок, в дійсності бажаючи заволодіти цим телефоном. ОСОБА_5 надав їй вказаний мобільний телефон, який вона йому не повернула та заклала в ломбард за 120 гривень. На цей час мобільний телефон потерпілому повернуто.
Згідно висновку експерта № 657-19 встановлено, що станом на 01.02.2019 ринкова вартість мобільного телефону марки «NOKIA-1133» чорного кольору становила 350 гривень.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2019 свідок ОСОБА_6 під номер № 3 за зовнішніми ознаками: зачіскою, чолкою, очей, овалом обличчя, кольору волосся, широким підборіддям, впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка 01.02.2019 заклала до ломбарду мобільний телефон марки «NOKIA-1133» чорного кольору.
Як слідує до протоколу перегляду відеозапису від 13.02.2019, який визнаний речовим доказом, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні ломбарду, отримала кошти за мобільний телефон марки «NOKIA-1133».
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає: її щире каяття у вчиненому, факт повернення викраденого майна потерпілому ОСОБА_5 , який надав суду заяву про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисний злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, має непогашену судимість за ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені до позбавленні волі або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
За таких обставин суд враховує, що судимості ОСОБА_3 за вироком від 25.01.2008 за ч. 1 ст. 185 КК України, за вироком від 25.05.2009 за ч. 2 ст. 185 КК України, за вироком від 20.07.2012 за ч. 2 ст. 185 КК України є погашеними в силу п. 7) ч. 1 ст. 89 КК України, оскільки за даними вироками ОСОБА_3 була засуджена до покарання у виді позбавлення волі за злочини середньої тяжкості та після відбуття останнього покарання за вироком від 20.07.2012 у виді позбавлення волі, за яким її звільнено 15.05.2014 з Чернігівської ВК (№ 44) за відбуттям строку покарання протягом трьох років не вчиняла нових злочинів.
Суд враховує, що на цей час ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, приймаючи до уваги вимоги ст. 69-1 КК України, в межах строку для даного виду покарання, визначеного в санкції ч. 2 ст. 190 КК України.
В той же час, оскільки обвинуваченій ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше трьох років, враховуючи дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченій покарання, відсутність обставин, що обтяжують їй покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без реального відбування покарання, встановивши їй на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченій іспитовий строк на один рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.

Речовий доказ: СD-диск з відеозаписом з камер спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1