Справа № 623/864/19
Провадження № 1-кп/611/41/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Р. Алієв Кадебежського району Азербайджанської республіки, громадянина Азербайджану, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 396 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він вчинив злочин, передбачений ст. 396 ч. 1 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_4 09.06.2018, приблизно о 09 годині 20 хвилин, перебуваючи в лісосмузі, розташованій поблизу дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Байдиківка» в с. Оскіл Ізюмського р-ну Харківської області, у автомобілі «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у його постійному користуванні, дізнався, що його знайомі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами вчинили особливо тяжке кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, а саме розбійний напад на ОСОБА_9 та заволоділи його майном. ОСОБА_4 , заздалегідь не обіцяючи, приховав вказаний особливо тяжкий злочин, надавши при цьому ОСОБА_10 медичну допомогу та відвіз зазначених осіб до м. Харкова, і в подальшому не повідомив про відомий йому факт вчинення особливо тяжкого злочину правоохоронні органи.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 396 ч. 1 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

22 лютого 2019 року між прокурором та обвинуваченим і його захисником була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даній угоді прокурор та ОСОБА_4 і його захисник дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 396 ч. 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вказаною статтею арешт на строк 3 (три) місяці. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечує проти затвердженню угоди про визнання винуватості, обвинувачений та його захисник просять затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 396 ч. 1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.

Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ст. 396 ч. 1 КК України, відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого. Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ї призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.

З наданих прокурором належним чином завірених копій ухвал Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01.09.2018, 24.10.2018, 30.11.2018, 18.01.2018, 04.02.2018 вбачається, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування утримувався під вартою з 30.08.2018 до 04.02.2019, тобто 5 місяців 5 днів.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, суд зобов`язаний зарахувати в строк відбування покарання термін тримання особи під вартою під час досудового розслідування, якщо обвинувачений до ухвалення вироку утримувався під вартою в порядку запобіжного заходу.

Тобто на час ухвалення цього вироку обвинувачений повністю відбув покарання, яке пропонується в угоді про визнання винуватості.

Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2019 року між прокурором та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 396 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею арешт на строк 3 (три) місяці.

Вважати ОСОБА_4 таким, що повністю відбув призначене йому цим вироком покарання - арешт на строк 3 місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1