Справа № 697/1294/17
Провадження № 1-кп/697/5/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Канів Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 та визнане судом доведеним
ОСОБА_4 , 08.04.2017, близько 16 год. 00 хв., знаходячись на вул. Потужнього в м. Каневі Черкаської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар власним револьвером «МЕ 38» по голові ОСОБА_6 та здійснив постріл з вказаного газового пістолету в обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми лівого вуха з гострою після травматичною сенсо-невральною приглуховатістю, забою з набряком та садном лівої лобнової та скроневої ділянок, крововиливом повік лівого ока, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 02-01/685 від 21.04.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
II. Пояснення учасників кримінального провадження
У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що ОСОБА_6 сам спровокував його на конфлікт, внаслідок якого він також отримав тілесні ушкодження та звертався за медичною допомогою. При цьому розповів, що у АДРЕСА_2 має домоволодіння, яке дісталося йому у спадок. Час від часу він навідується до вказаного будинку. Так, 08.04.2017 року, близько 16 години, коли він знаходився у будинку, то почув, як щось падає на дах будинку. Вийшовши на подвір`я, побачив сусіда ОСОБА_7 , який сказав, що хлопець із сусідньої вулиці, що над кручею кидає каміння на дах його будинку. Тоді він вирішив піти з цим розібратися. В цілях самооборони узяв з собою власний газовий револьвер. Піднявшись на кручу по вул. Потужнього, він підійшов до приміщення гаражу, біля якого стояв, як зараз йому відомо - ОСОБА_6 та молодий хлопець, який на його думку і кидав на дах каміння. Під час сварки ОСОБА_6 покликав двох сусідів. Коли вони підійшли, то ОСОБА_6 почав вести себе зухваліше, підіймати руки, погрожувати. Підійшовши ближче, вдарив його два рази кулаками рук в обличчя. У відповідь він теж відмахнувся. Відразу після чого ОСОБА_6 схопив його руками за одяг та почав штовхати спиною до урвища. За спиною ОСОБА_6 знаходилися троє сусідів, які теж були агресивно налаштовані. Коли він стояв на самому краю урвища, на одному коліні, то дістав пістолет та вдарив ним по голові ОСОБА_6 , якою частиною пістолету не пам`ятає. ОСОБА_6 почав вести себе ще агресивніше і тому, щоб припинити бійку він здійснив постріл вгору. Всі відразу заспокоїлися, після чого він пішов додому. Цивільний позов не визнає, оскільки вважає, що ніякого злочину не вчинив.
Допитаний в судовому засіданні, як потерпілий ОСОБА_6 суду дав покази про те, що має будинок в АДРЕСА_3 , який у спадок дістався його дружині. Так, 08.04.2017 року він приїхав до м. Канів на вихідні дні. Того ж дня, близько 12 год. він знаходився в гаражі, що біля кручі та ремонтував автомобіль. Разом з ним був трирічний внук. Через певний час, до нього підбіг чоловік, як потім стало відомо ОСОБА_4 , який проживає на сусідній вулиці та у грубій формі, використовуючи нецензурну лексику почав звинувачувати його у тому, що він, чи його внук кидають каміння на дах його будинку. ОСОБА_4 , не реагуючи на його пояснення про те, що ніхто не кидав нічого йому на подвір`я, продовжував ображати та погрожувати фізичною розправою. Виходячи з цього, він штовхнув ОСОБА_4 рукою у плече та сказав, щоб той йшов додому. У ту ж мить ОСОБА_4 дістав із поясу пістолет та вдарив його рукояткою по голові та здійснив постріл йому в обличчя, після чого утік у невідомому напрямку. Внаслідок удару та пострілу, він отримав тілесні ушкодження. Враховуючи все вищевикладене, потерпілий ОСОБА_6 наполягає на застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 найсуворішого покарання, яке передбачене санкцією статті, а також просить задовольнити заявлений ним цивільний позов в повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що він проживає по АДРЕСА_3 разом із дружиною та дітьми. Так, 08.04.2017, в обідній час до нього додому прибіг внук сусіда ОСОБА_6 , який повідомив, що його дід свариться з якимсь чоловіком і попросив про допомогу. Коли він вийшов з подвір`я, то біля гаражу ОСОБА_6 побачив сусідів ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та чоловіка із сусідньої вулиці, як потім стало відомо - ОСОБА_4 , який саме щось кричав та нецензурно лаявся, всіх звинувачуючи. Коли він підійшов, то помітив, як ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_4 та сказав, щоб той йшов додому. Відразу після чого ОСОБА_4 дістав пістолет та рукояткою ударив ОСОБА_6 по голові та відразу, відступивши кілька кроків назад, здійснив постріл в обличчя ОСОБА_10 , а сам побіг в напрямку свого домоволодіння. Після цього, він відразу зателефонував до поліції. Зазначає, що ОСОБА_4 ніхто не чіпав і тілесних ушкоджень йому ніхто не наносив, натомість даний чоловік конфліктує з усією вулицею та сусідами і усім постійно погрожує.
Допитаний в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_7 , суду дав покази про те, що 08.04.2017, близько 16 год. він знаходився на подвір`ї будинку, що по АДРЕСА_4 . В той час, почув голос свого сусіда ОСОБА_4 , який кричав на когось, вигукуючи «куди ти кидаєш?». Піднявши голову, на горі, яка над його будинком та над подвір`ям ОСОБА_4 він помітив хлопчину, який то визирав, то ховався. Через деякий час, на горі він побачив скупчення людей, які сварилися між собою. Серед них він помітив сусіда ОСОБА_4 , який стояв спиною до урвища та вже знаходився на самому його краю і тримався за дерево. В цей час він почув постріл. Люди, які стояли на горі розбіглися, через деякий час, він побачив, як до свого подвір`я повернувся ОСОБА_4 та приїхали працівники поліції. Зазначає, що особисто не бачив того, як ОСОБА_4 комусь наносив тілесні ушкодження, як і не бачив того, як йому наносили тілесні ушкодження.
Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_11 суду повідомила про те, що 08.04.2017, близько 16 години вона поверталася з церкви і спускалася по вул.Червоний Яр. Проходячи повз подвір`я ОСОБА_7 , на горі, над його будинком, по вул.Потужнього помітила скупчення людей, які як їй здалося штовхалися та лаялися між собою. Потім помітила, як хтось з чоловіків штовхнув іншого і той почав падати з урвища. В ту мить почула звуки пострілу. Далі помітила свого сусіда ОСОБА_4 , а потім приїхала поліція. Зазначає, що особисто не бачила того, як ОСОБА_4 комусь наносив тілесні ушкодження та навпаки.
Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_12 суду дала покази про те, що 08.04.2017 знаходилася на своєму подвір`ї та чула, як хтось кидав камінці на дах сусіду ОСОБА_4 . Потім бачила, як ОСОБА_4 пішов на гору по вул.Потужнього. Через мить почула сварку та бачила, як на горі лаялися та штовхалися чоловіки. Після чого, один з чоловіків штовхнув ОСОБА_4 до краю урвища, далі почула постріл. Особисто не бачила того, як ОСОБА_4 комусь наносив тілесні ушкодження, а також не бачила хто саме з чоловіків штовхав ОСОБА_4 .
Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_13 , суду дала покази про те, що по АДРЕСА_3 проживають її донька ОСОБА_14 та зять ОСОБА_8 , які неодноразово розповідали їй, що ОСОБА_4 житель м. Києва, якому у спадок дістався будинок на сусідній вулиці часто конфліктує з усіма сусідами та погрожує їм розправою. 08.04.2017 їй зателефонували сусіди дітей, від яких їй стало відомо, що ОСОБА_4 здійснював постріл, біля їх будинку. Після чого, вона туди поїхала, де побачила працівників поліції та свого сусіда ОСОБА_6 з ранами на голові. Також тоді їй стало відомо, що дані тілесні ушкодження ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_15 суду дав покази про те, що 08.04.2017 його викликано, як слідчого на місце події, що трапилася по вул. Потужнього в м. Каневі Черкаської області по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Вказує, що ним, як слідчим проведено всі слідчі дії, в повному обсязі, які задокументовано згідно чинного законодавства.
III. Докази, які підтверджують пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме:
- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000242 від 09.04.2017 року, згідно якого надійшло повідомлення про те, що 08.04.2017 в м.Канів по вул.. Червоний Яр ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 (кр.пр. а.с.1);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2017 від ОСОБА_6 про те, що 08.04.2017 близько 16 год.00 хв. в м.Канів по вул.Потужнього, 13 нанесла заявнику тілесні ушкодження, а саме: удар по голові та постріл з газового пістолету в обличчя (кр.пр. а.с.3);
- протоколом огляду місця події від 08.04.2017 року з фото таблицею до нього, вбачається, що проведеним оглядом у ОСОБА_4 вилучено револьвер «МЕ 38» (кр.пр. а.с.4-5);
- постановою ст..слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 від 10.04.2017 газовий револьвер марки «МЕ38» визнано речовим доказом в кримінальному провадженні (кр.пр. а.с.17);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2017 з фото таблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_6 встановлено яким чином ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 рукояткою пістолета (кр.пр. а.с.22-24);
- довідкою в.о. головного лікаря Канівської ЦРЛ від 21.04.2017 про те, що ОСОБА_6 звертався за медичною допомогою в приймальне відділення ЦРЛ 08.04.2017, № запису 442, ДЗ: садна надбрівної ділянки, забійні рани лобної ділянки (не госпіталізований) (кр.пр. а.с.26);
- висновком експерта № 02-01/685 від 21.04.2017 за результатами проведення судов-медичної експертизи по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 встановлено, що у останнього мали місце наступні тілесні ушкодження: забій з набряком та садном лівої лобної та скроневої ділянок, крововиливи повік лівого ока, травма лівого вуха з гостро після травматичною сенсо-невральною приглухуватістю, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (кр.пр.а.с.30);
- згідно повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28.04.2017 вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яку вручено 28.04.2017 о 11 год. 10 хв. (кр.пр.а.с.40-41);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.05.2017 з фото таблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_6 , з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 розповів та показав про обставини за яких він 08.04.2017 отримав тілесні ушкодження біля гаража, що по вул..Потужнього в м.Канів в ході конфлікту з ОСОБА_4 та показав, яким чином ОСОБА_4 наніс йому удар рукояткою пістолета по голові та з якою відстані здійснив постріл йому в обличчя (кр.пр.а.с.45-48);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.05.2017 з фото таблицею до нього за участю ОСОБА_4 , в ході якого останній показав місце, а саме: вул..Потужнього в м.Канів, біля гаража де стався конфлікт та показав яким чином та куди наніс удар ОСОБА_6 , а також відстань і напрямок в якому здійснив постріл (кр.пр.а.с.49-52);
- висновком експерта № 2-01/811 від 17.05.2017 за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з якого вбачається, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 могли виникнути за обставин вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 12.05.2017 за його участю, а також не виключається можливість виникнення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 12.05.2017 за участю ОСОБА_4 (кр.пр.а.с.61).
Суд відноситься критично до показів ОСОБА_4 про те, що він взяв з собою пістолет в цілях необхідної самооборони, оскільки судом не встановлено, що йому чи його життю і здоров`ю попередньо погрожували таким чином, що у нього була необхідність себе захищати в такий спосіб. Крім того, обвинувачений вказує, що покази свідків, зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 доводять факт його невинуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, однак з показів цих же свідків вбачається, що вони особисто не бачили нанесення чи отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, оскільки в момент конфлікту перебували далеко від місця події. До того ж, обвинувачений ОСОБА_4 вказує на те, що по факту нанесення йому тілесних ушкоджень 08.04.2017 по вул..Червоний Яр, що в м.Канів відкрито кримінальне провадження за № 0000243 від 09.04.2017, однак постановою слідчого Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Отже, оцінюючи твердження обвинуваченого ОСОБА_4 щодо своєї невинуватості суд приходить до висновку, що ці показання направлені на уникнення ним кримінальної відповідальності, вважає їх надуманими та не приймає до уваги. Крім того, дані твердження суперечать іншим доказам, які суд приймає до уваги та вважає їх належними, допустимими та достовірними, що підтверджують вину ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та покладені в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.
IV. Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

Оцінивши всі докази у сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
V. Призначення покарання
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо за місцем проживання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України судом не встановлено.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що йому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу.
Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України немає.
VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити частково з таких підстав.
За ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 56 КПК України потерпілі мають право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.
Потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення на його користь матеріальної шкоди в сумі 2 526,50 грн. Обґрунтовуючи розмір заподіяної йому матеріальної шкоди, потерпілий надав суду консультативний висновок спеціаліста - ЛОР-лікаря, для амбулаторного лікування в аптеці «Вітамінка», яка розташована на Соборній площі в м. Каневі, де ним були придбані ліки на суму 2 363,80 грн. та консультативний висновок спеціаліста лікаря-окуліста, де для амбулаторного лікування в тій же аптеці ним були придбані ліки на суму 162,70 грн. Таким чином загальна сума завданої йому матеріальної шкоди становить 2 526,50 грн. Однак, потерпілим не надано фіскальних документів (чеків) на підтвердження понесених витрат на лікування, тому і немає підстав для задоволення цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого матеріальних витрат в сумі 2 526,50 грн. на лікування потерпілого.
З приводу відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн., завданої кримінальним правопорушенням, суд керується нормами ЦК України та зазначає.
Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у тому числі: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України).
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Виходячи із зазначених норм Конституції України та ЦК України, суд вважає, що потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, судом з`ясовано, що за своїм характером кримінальне правопорушення, скоєне стосовно потерпілого, було спрямоване проти здоров`я особи, що є однією із важливіших цінностей та свобод людини охоронюваних державою.
Глибина фізичних та душевних страждань потерпілого, на думку суду, є значною та відчутною, але не критичною. Безперечно особа страждала, протиправні дії відносно неї викликали зміни в її морально-психологічному стані, що внесло в її життя душевний та моральний дискомфорт, проте суду не надано доказів, що ці зміни досягли рівня клінічно значимих порушень її психіки.
Визначаючи ступінь вини заподіювача, суд враховує, що порушення є умисним, оскільки пов`язане із завданням шкоди внаслідок фізичного насильства.
Виходячи із вищезазначеного, враховуючи обставини скоєного злочину, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд вважає, що на користь потерпілого ОСОБА_17 з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 3 000,00 грн., що буде співрозмірним з пережитими душевними хвилюваннями та переживаннями.
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралася, а тому до вступу вироку в законну сили йому необхідно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, після чого скасувати.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить
1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн.00 коп.).
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну сили обрати у виді особистого зобов`язання, а після чого скасувати.
Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 3 000,00 (три тисячі грн.) грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Речовий доказ: револьвер марки «МЕ38» - знищити.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально-процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально-процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1294/17

Головуючий ОСОБА_1