Провадження № 274/4106/18
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/582/13

12.12.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :
16.08.18 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.16 за № 0000133.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого тримання під вартою.

Прокурор клопоче про продовження тримання під вартою, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу не зникли і існують на даний час.

Адвокат та обвинувачений заперечили проти клопотання прокурора. Захисник вказав, що позиція захисту залишається незмінною, підстави для такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою відсутні, просить змінити запобіжний заходу обвинуваченому на не пов`язаний з позбавлення вол,. Обвинувачений вказав, що він дуже хоче на волю на Новий рік.

Заслухавши думки прокурора, захисника та обвинуваченого, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано 13 липня 2018 року. 23.08.18 та 17.10.18 дію запобіжного заходу продовжено. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного переглядалась апеляційним судом та залишена без змін. Було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрювався у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, є раніше судимим за вчинення тяжких злочинів, перебував у розшуку по даному кримінальному провадженню, тому наявні ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення, тому слідчий суддя правильно дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На даний час ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватись у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність його соціальних зв`язків не змінились з часу застосування запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зменшення ризиків. Доводи захисту про те, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанції при обранні запобіжного заходу, і ці обставини не змінились з часу обрання запобіжного заходу, ризики, які слугували для обрання тримання під вартою залишились незмінними, ОСОБА_5 так і є раніше судимою особою за умисні злочини, в тому числі особливо тяжкі насильницькі, особою, яка переховувалась від слідства у цьому провадженні, злочин, що інкримінується обвинуваченому був скоєним протягом незначного проміжку часу з часу звільнення з місць позбавлення волі. Висновки органу досудового розслідування для суду не є наперед встановленими, та відповідно принципу безпосередності дослідження доказів судом мають бути досліджені всі докази, що потребує призначення розгляду провадження, і суд на даний час не може робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 331, 199, 88, 178, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 2 (двох) місяців з дня постановлення ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ „Житомирська УВП (№ 8).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя