У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 10.03.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 135 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 .

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 10.03.2019 року.

Зазначає, що на даний час досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 09.03.2019 року, приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався до проїзній частині вул. Оборони Києва зі сторони автодороги «Київ-Чоп» в напрямку с. Білогородка, що у м. Києві.
В цей момент, проїзну частину вул. Оборони Києва перетинав пішохід ОСОБА_8 , який рухався зліва на право по ходу руху вищезазначеного автомобіля.
Під час руху, ОСОБА_5 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді появи пішохода на проїзній частині, який наближався до його смуги рухи, не вжив негайних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, та навпроти електроопори №3 від дорожнього знаку«Білогородка» скоїв наїзд на останнього.
Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , не зупиняючись поїхав з місця пригоди, порушивши вимоги пункту 2.10 підпунктів «а», «б», «г», «д» та «е» Правил дорожнього руху України, а саме:у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо ценеможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції;вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.
У клопотанні слідчого вказано, що порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились в тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, будучи особою, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що він у нічний час доби на неосвітленій ділянці дороги з неінтенсивним рухом автомобілів та пішоходів скоїв наїзд на людину, яку в результаті даної наїзду відкинуло на узбіччя та спричинивши їй тілесні ушкодження, в результаті чого вона опинилася у небезпечному для життя стані, і без сторонньої допомоги не могла вийти з нього, зобов`язаний був і мав можливість надати допомогу потерпілому ОСОБА_8 , незважаючи на це він у порушення вимог пункту 2.10 підпункти «а», «б», «г», «д» та «е» Правил дорожнього руху України, маючи можливість надати необхідну допомогу потерпілому не вжив заходів по наданню першої медичної допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив його між узбіччям та лісом, де малоймовірне швидке виявлення потерпілого ОСОБА_8 , який перебував у небезпечному для життя стані, що спричинило смерть останнього.
Цього ж дня, о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 було затримано працівниками поліції на з`їзді з пр-ту Перемоги на Кільцеву дорогу, що у м. Києві, в порядку ст. 208 КПК України.
10.03.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

11.03.2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку є неможливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

У клопотанні слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій підтверджується доданими до клопотання доказами.

Щодо наявних ризиків позапроцесуальної поведінки підозрюваного зазначає, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказує, що зважаючи на наявні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного, інші, більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання цим ризикам.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, просить таке задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам клопотання. Оскільки правопорушення пов`язане із загибеллю людини, альтернативний розмір застави просить не визначати.

Підозрюваний та його захисник проти заявленого клопотання заперечили, вважають повідомлену підозру необґрунтованою, а існування заявлених прокурором ризиків не доведеними. Підозрюваний зазначив, що не бачив, що він збив людину, а тому не зупинявся для надання допомоги. Вказує, що автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 10.03.2019 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КПК України, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

09.03.2019 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.03.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без альтернативного визначення розміру застави, строком до 07.05.2019 року включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.04.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто 10.09.2019 року.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи, за обставин, що вищевикладені.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме: протоколами огляду місця події від 09.03.2019 року та 10.03.2019 року, згідно яких виявлено труп потерпілого та зафіксовано огляд автомобіля, яким керував підозрюваний, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі із дотриманням вимог ст. 176-178 КПК України.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані слідчим, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у продовженні тримання ОСОБА_5 під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи вищевказане та дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, відсутність у підозрюваного достатньо стійких соціальних зв`язків, скільки він не працює, не одружений, дітей не має, проживає за показами свідка у незареєстрованому шлюбі, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є досить вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, зважаючи, що підозрюваний вже притягається в якості обвинуваченого в двох інших кримінальних провадженнях, відносно нього понад 10 разів складались протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, що свідчить про особливу зухвалість та цинічність його дій, враховуючи, що заявлені слідчим та прокурором ризики знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.
Оскільки кримінальне правопорушення пов`язане із загибеллю людини, а також зважаючи на встановлені в ході розгляду клопотання достатньо високі ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для альтернативного визначення розміру застави.
Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без альтернативного визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, тобто до 30 червня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1