АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/615/18 Справа № 703/1307/18 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі за участю прокурорівОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
скаржникаОСОБА_8 ,
захисникаОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2018 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку 06.11.2018 майно, що належить ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження №000033, внесеного 22.02.2018 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Прокурор Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно, а саме пластикову ємкість (єврокуб) з рідиною у кількості 1050 л., металеву ємкість з рідиною у кількості 552 л., металеву ємкість (каністру) з рідиною у кількості 20 л., металева ємкість з рідиною у кількості 60 л., пластикову ємкість з рідиною у кількості 20 л., пластикову ємкість з рідиною у кількості 14 л., металеву конструкцію з електродвигуном та гумовими шлангами для перекачування рідини, що належить ОСОБА_8 із забороною розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його.
Клопотання мотивоване тим, що службові особи одного з підрозділів регіональної філії Одеської залізниці ПАТ "Укрзалізниця" шляхом зловживання своїм службовим становищем, разом з невстановленими особами, організували схему з привласнення в особливо великих розмірах та подальшого вивезення паливно-мастильних матеріалів належних регіональній філії Одеської залізниці.

В ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи виробничих підрозділів філії здійснюють фіктивне списання ПММ з паливно-мастильного складу та потягів з подальшим вивезенням ПММ з території виробничого підрозділу Одеської залізниці, розташованого в м. Сміла на території ст. Т. Шевченка.

У подальшому, невстановлені особи реалізують вказані ПММ, зокрема, суб`єктам сільськогосподарської діяльності та мешканцям Смілянського району.

В ході проведення санкціонованого обшуку 06.11.2018 за адресою Черкаська область, Смілянський район, с. Плоске, вул. Шота Руставеллі, 27, виявлено та вилучено пластикову ємкість (єврокуб) з невідомою кількістю рідини з характерним запахом дизельного палива, металеву ємкість невідомого об`єму з рідиною з характерним запахом дизельного палива кількість також невідома, металеву ємкість з невідомою кількістю рідини з характерним запахом дизельного палива, металева ємкість (каністра) з невідомою кількістю рідини з характерним запахом дизельного палива, пластикову ємкість з невідомою кількістю рідини з характерним запахом дизельного палива, пластикову ємкість невідомою кількістю рідини з характерним запахом дизельного палива. Крім цього, в ході обшуку вилучено металеву конструкцію з електродвигуном та гумовими шлангами для перекачування рідини.

Цього ж дня на адресу начальника Локомотивного депо на ст. ім. Т. Шевченка скеровано лист про виділення спеціаліста та відповідного повіреного приладу для вимірювання об`ємів рідини, згідно відповіді якого вбачається, що можливість виділення спеціаліста та відповідного пристрою можливе лише 16.11.2018 у зв`язку із наявністю вказаного приладу лише в одному екземплярі та постійному обігу для забезпечення виробничих потреб залізниці.

У подальшому 16.11.2018 слідчим за участі спеціаліста техніка-метролога локомотивного депо ст. ім. Т. Шевченка ОСОБА_11 вирахувано об`єм виявленої в ході обшуку рідини з характерним запахом дизельного палива, оглянуто та визнано речовим доказом.

На даний час є необхідність у проведенні хімічної експертизи з метою встановлення хімічних властивостей рідини з характерним запахом дизельного палива та порівняльної експертизи з наявними зразками дизельного палива належного ДП "Укрзалізниця ПАТ "Укрзалізниця", у зв`язку з чим виникла необхідність накладення арешту на вказане майно.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонний суду Черкаської області від 23 листопада 2018 року поновлено прокурору строк звернення до суду з клопотанням, задоволено клопотання прокурора, та накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку 06.11.2018 майно, що належить ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження №000033, внесеного 22.02.2018 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати її, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №000033 від 22.02.2018 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує на те, що місцевим судом необґрунтовано поновлено прокурорустрок для подачі клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_8 майно, у зв`язку з чим ухвала місцевого суду не відповідає вимогам КПК України та є незаконною.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, і просили її задовольнити; думку прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, та просили ухвалу місцевого суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В тому числі, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказані дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вказані вимоги КПК України слідчим суддею міськрайонного суду при розгляді клопотання виконані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, пластикова ємкість (єврокуб) з рідиною у кількості 1050 л., металева ємкість з рідиною у кількості 552 л., металева ємкість (каністру) з рідиною у кількості 20 л., металева ємкість з рідиною у кількості 60 л., пластикова ємкість з рідиною у кількості 20 л., пластикова ємкість з рідиною у кількості 14 л., металева конструкція з електродвигуном та гумовими шлангами для перекачування рідини, в рамках кримінального провадження № 0000033 від 22.02.2018, постановою слідчого від 16.11.2018 визнано речовими доказами, можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вказане майно, що належить ОСОБА_8 , з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення ряду експертних досліджень в рамках кримінального провадження, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

При цьому колегія суддів вважає, що саме такий спосіб обмеження є необхідним та достатнім для забезпечення збереження речових доказів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 ..

Доводи апелянта про те, що місцевим судом необґрунтовано поновлено прокурору строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна, оскільки відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею місцевого суду вірно враховано те, що через відсутність технічної можливості визначити об`єм рідини, виявленої в ході обшуку 06.11.2018, орган досудового розслідування не мав змоги звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в строки передбачені КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя міськрайонного суду обґрунтовано задовольнив клопотання про поновлення строку звернення до суду з клопотанням про накладення арешту в рамках кримінального провадження №000033.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку 06.11.2018 майно, що належить ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження №000033, внесеного 22.02.2018 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування та постановлення нової ухвали, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 170, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2018 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку 06.11.2018 майно, що належить ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження №000033, внесеного 22.02.2018 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - без задоволення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :