Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1043/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.11.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів прокуратури Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 04.03.2014р. до ЄРДР за №0000029 по обвинуваченню-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня, не працюючого, одружений- на утриманні має двоє малолітніх дітей, раніше судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим Виноградівським районним судом Закарпатської області: 31.07.2000р. за ч.3 ст.81, ч.2 ст. 40, ст.44 КК України /в редакції 1960р./ до 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України /в редакції 1960р./ відстрочено виконання вироку на 2 (два) роки; 16.11.2001 року за ч. 2 ст. 140 КК України в редакції 1960р./ до 1 (одного) року позбавлення волі, а на підставі ст.43 КК України /в редакції 1960р./ до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного Виноградівським районним судом від 31.07.2000р. - 2 (два) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі, і остаточно призначено йому покарання у вигляді 3 і трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі; 02.03.2004р. за ч.1 ст.185 КК України до 1 (одного) року і 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного Виноградівським районним судом від 16.11.2001р. - 2 (два) місяці, і остаточно призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року і 8 (восьми) місяців по бавлення волі; 13.06.2008р. за ч.3 ст.187 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, 23.01.2013р. Сарнененським районним судом Рівненської області засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання замінено на 2 роки 9 днів обмеження волі, а 24.05.2013р. Рівненським районним судом Рівненської області засудженого ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково (невідбутий строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців і 24 (двадцять чотири) дні), на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив, а знову скоїв злочин.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 21.02.2014р., близько 19.20 години, на охоронюваному залізничному переїзді 60 км 2 пікет перегону Боржава - Виноградів Львівської залізниці, що розташований на вул.Лейзмана в м.Виноградів, Закарпатської області, діючи навмисно, з корисливою метою заволодіння особистим майном потерпілої ОСОБА_6 , шляхом просування рук в праву зовнішню кишеню куртки потерпілої, відкрито викрав папірці з особистими записами, 8 (вісім) гривень купюрами номіналом 1 (одна) та 2 (дві) гривні, окуляри вартістю 80 (вісімдесят) гривень, мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 1080І» ІМЕІ НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області №23/61 від 07.03.1014р., вартістю 150 (сто п`ятдесят) гривень, з сім карткою № НОМЕР_2 вартістю 10 (десять) гривень, на рахунку якої знаходилось 53 (п`ятдесят три) гривні, чим потерпілій заподіяно збитків на загальну суму 301 (триста одну) гривню.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми протиправними діями вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтвердив обставини пред`явленого йому обвинувачення та визнав вину за ч.2 ст.186 КК України, пояснив, що дійсно вечором 21.02.2014р., будучи п`яним, він пішов за потерпілою, де на залізничному переїзді на вул.Лейзмана в м.Виноградів з правої кишені куртки потерпілої викрав якісь папірці (квитанції), 8 (вісім) гривень, окуляри, та мобільний телефон марки «SAMSUNG», та з місця події втік. Детально про події не пам`ятає, оскільки перебував в стані сп`яніння, дуже жалкує, що так сталося, завдані збитки потерпілій відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_6 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, відповідно до повідомлення Виноградівського РАЦСу від 07.11.2018р. за №1713/15.3-15 така померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть).

Учасники судового розгляду на участі представників (спадкоємців) померлої потерпілої не наполягали, тому розгляд справи проведено у їх відсутності.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України тобто у відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, обвинувачений винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, наявність на утриманні двох малолітніх дітей; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Отже, обираючи покарання обвинуваченому, суд виходить з того, що у відповідності до вимог ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так іншими особами.

Згідно ст.65 КК особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Між тим, санкцією ч.2 ст.186 КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

При визначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК врахував характер та ступінь тяжкості скоєного даного злочину, те, що вчинений злочин, відповідно до ст.12 КК, є злочином середньої тяжкості, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який, зокрема, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений- на утриманні та вихованні має двоє малолітніх дітей. Разом з тим обвинувачений, який будучи раніше неодноразово судимим та звільненим 24.05.2013р. Рівненським районним судом Рівненської області умовно-достроково (невідбутий строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців і 24 (двадцять чотири) дні), на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності, суспільно-корисною працею не займається /а.п.64-90/.

Так, обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів проти власності, зокрема, був засудженим Виноградівським районним судом Закарпатської області 31.07.2000р. за ч.3 ст.81, ч.2 ст.40, ст.44 КК України /в редакції 1960 р./ до 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст.46-1 КК України /в редакції 1960р./ відстрочено виконання вироку на 2 (два) роки; 16.11.2001р. за ч.2 ст.140 КК України в редакції 1960р./ до 1 (одного) року позбавлення волі, а на підставі ст.43 КК України /в редакції 1960р./ до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного Виноградівським районним судом від 31.07.2000р. - 2 (два) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі, і остаточно призначено йому покарання у вигляді 3 і трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі; 02.03.2004р. за ч.1 ст.185 КК України до 1 (одного) року і 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного Виноградівським районним судом від 16.11.2001р. - 2 (два) місяці, і остаточно призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року і 8 (восьми) місяців по бавлення волі; 13.06.2008р. за ч.3 ст.187 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, 23.01.2013р. Сарнененським районним судом Рівненської області засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання замінено на 2 роки 9 днів обмеження волі, а 24.05.2013р. Рівненським районним судом Рівненської області засудженого ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково (невідбутий строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців і 24 (двадцять чотири) дні), і, як встановлено у суді на шлях виправлення не став, а скоїв 21.02.2014р. аналогічний інкримінований йому злочин проти власності. (а.п.64-77/.

Крім того суд, зважив й на особливості даного конкретного злочину і обставини його вчинення, та прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинувачений, хоча й визнавав в судовому засіданні свою провину у пред`явленому йому обвинуваченні та давав показання щодо обставин вчинення злочину, але, на переконання суду, щиро не розкаявся, оскільки його зухвала поведінка на судовому слідстві, а саме уникнення від суду, у зв`язку з чим він був оголошений у розшук відповідно до ухвали суду Виноградівського районного суду від 19.05.2014р. /а.п.35/, що не свідчить про критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним злочину та жалю з приводу вчиненого.

Так, на час скоєння інкримінованого злочину і на теперішній час обвинувачений не працював і не займався будь-якою суспільно-корисною працею, умисний злочин вчинив з корисливих мотивів, до його вчинення заздалегідь готувалися, оскільки з його пояснень у суді встановлено, що він слідував за потерпілою від залізничного вокзалу до місця скоєння злочину, що значно підвищує суспільну небезпеку його дій.

Суд визнав щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині обставиною, яка пом`якшує його покарання, проте вважає за необхідне зазначити, що така обставина носить лише формальний характер.

При цьому суд виходить з того, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілій.

Таким чином, врахувавши дані про особу обвинуваченого у поєднанні із тяжкістю вчиненого злочину, особливостей вчиненого умисного злочину, кримінальне минуле та поведінку обвинуваченого в момент та після вчинення злочину, зокрема, уникнення від суду, у зв`язку з чим він був оголошений судом у розшук та тривалий час перебував у розшуку, а відтак суд прийшов до висновку, що обвинувачений становить реальну небезпеку для суспільства, а тому суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції його від суспільства з обранням мінімального покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі і така міра примусу на переконання суду буде достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.

Окрім того, обвинувачений є звільненим 24.05.2013р. Рівненським районним судом Рівненської області умовно-достроково (невідбутий строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців і 24 (двадцять чотири) дні), а відтак, на підставі наведеного суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої застосовано умовно дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. (ч.1 ст.71 КК України).

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази та документи слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі складають 195,60 грн. за проведення товарознавчої експертизи- відповідно до вимог ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

З урахуванням покарання, що призначається, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.91,94,370,374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом складання покарань, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Виноградівського районного суду від 13.06.2008р. за ч.3 ст.187 КК України, а саме один рік і остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Документи зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 1080І», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , згідно її розписки (а.п.101-105) - залишити їй як законному володільцю.

Процесуальні витрати по справі 195,60 грн. за проведення товарознавчої експертизи- стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1