Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1794/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2019 р. м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 000442, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 000442 від 06.02.2019 року.
Клопотання обґрунтовується тим, що 06.02.2019 р. приблизно о 08 год. 35 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував за адресою: м. Київ, вул. Маршала Гречка, 16, де побачив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_7 , яка розмовляла по мобільному телефону та в цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, з метою запобігання можливого спротиву зі сторони потерпілої схопив обома руками за шию та в цей час правою рукою почав виривати з її руки мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A7» вартістю 15 000 грн., а лівою рукою почав стискати шию, тим самим душити потерпілу, чим спричиняти останній фізичного болю. Після цього ОСОБА_6 , заволодівши майном потерпілої ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 15 000 грн.
У судовому засіданні прокурор та слідчий внесене до суду клопотання підтримали, просили його задовольнити. Прокурор зазначив про наявні ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення, вказав, що його підзахисний не вчиняв інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину. Крім того, саме по собі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками не може свідчити про вчинення його підзахисним вказаного кримінального правопорушення, ризики, які зазначені у клопотанні є недоведеними стороною обвинуваченння, а відтак, вважає клопотання про застосування забопіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 необгрунтованим та безпідставиним.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив також відмовити про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 повідомлено слідчим 06.02.2019 р., його дії кваліфіковані ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно протоколу, підозрюваний був затримана в порядку ст. 208 КПК України 06.02.2019 р. о 15.25 год. (фактичне затримання 06.02.2019 р. о 09.00 год.).
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у відповідності до санкції ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Аналізуючи ризик, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років. Тобто, підозрюваний може зникнути від органів слідства та суду, усвідомивши невідворотність великого строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
Аналізуючи ризик, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. Характер інкримінованих злочинних дій свідчить про деформований стан правосвідомості підозрюваного, який бажає збагатитися за рахунок інших осіб, що вказує на те, що особа може в подальшому вчиняти аналогічні злочини. Крім цього, останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом останньому інкримінується вчинення нового корисливого злочину поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого майнового злочину, що підвищує актуальність даного ризику.
Оцінюючи ризики, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вказує те, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати вплив на учасників кримінального процесу з метою викривлення інформації або можливих змін їх показань, крім того, підозрюваний може вживати заходи спрямовані на недопущення виявлення слідчим інших епізодів злочинних дій, вказує те, що є підстави вважати, що даний злочин, який інкримінується був не єдиним злочинним епізодом. При аналізі ризику незаконного впливу на свідків, потерпілого, слідчий суддя виходить з того, що злочин вчинено із застосуванням насильства, який хоть і не є небезпечним для здоров`я потерпілого, при цьому, існують реальні підстави протиправного впливу на свідків та потерпілого.
З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний неодноразово мав судимість, що підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами. Крім того, відносно ОСОБА_6 21.06.2017 р. було затверждено обвинувальний акт.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
А відтак, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадій досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а відтак, суд приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість визначення застави при обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 000442, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити;
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
Ухвала слідчого судді діє до 09 год. 00 хв. 06 квітня 2019 р. та підлягає негайному виконанню після її проголошення;
Для утримання підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1