ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5922/18 Номер провадження 11-кп/814/436/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК - С.Т.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченогоОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0002415 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , яка брала участь у даному провадженні, на вирок Київського районного суду м. Полтава від 7 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, працюючий в ТОВ «Бабич дизайн», судимий, останній раз:

3 листопада 2015 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 19 серпня 2017 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 27 днів,

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» 23112 грн. 01 коп.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 27 серпня 2018 року близько 1 год., з відчиненого підвального приміщення будинку №101-а по вул. Пушкіна в м. Полтава, таємно, повторно, викрав кабелі зв`язку, внаслідок чого заподіяв ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 2855 грн. 72 коп.
Цього ж дня, близько 3 год. обвинувачений з відкритої кабельної каналізації по вул. Латишева, 10, в м. Полтава, таємно, повторно, викрав кабель зв`язку вартістю 3830,64 грн., належний цьому ж товариству.
30 серпня 2018 року близько 1 год. ОСОБА_7 з відкритої кабельної каналізації на перехресті вул. Графа фон Гарнієра та пров. Суконного в м. Полтава таємно, повторно, викрав кабель зв`язку, внаслідок чого заподіяв ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 2906 грн. 88 коп.
4 вересня 2018 року близько 1 год. ОСОБА_7 з відкритої кабельної каналізації по вул. Космічна, 1, в м. Полтава таємно, повторно, викрав кабель зв`язку вартістю 13 518 грн. 77 коп., належний цьому ж товариству.
Кримінальне провадження розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий, яким засудити ОСОБА_7 на 5 місяців арешту.

При цьому зазначає, що місцевим судом не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, наявність корисливого мотиву та розмір майнової шкоди, яка обвинуваченим не відшкодована.

Звертає увагу на особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює та не бажає стати на шлях виправлення.

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного покарання є непереконливими.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 цього Кодексу, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає наведеним вимогам закону.
Згідно з приписами ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається із матеріалів провадження, обвинувачений визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, особу винного, його ставлення до вчиненого та розуміння наслідків, місцевий суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, та належним чином мотивував своє рішення.
Колегія суддів вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і є справедливим.
Доводи прокурора про можливість призначення покарання у виді арешту, який належить відбувати в умовах ізоляції, є неспроможними.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 засуджений на 2 роки позбавлення волі.
Прокурор, зазначаючи в апеляційній скарзі про м`якість такого покарання, водночас прохає призначити ОСОБА_7 покарання у виді арешту, яке є більш м`яким порівняно з покаранням у виді позбавлення волі, з огляду на приписи ст.51 КК України.
При цьому, в апеляційній скарзі прокурора не йдеться про необхідність скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання.
Хоча кримінальний процесуальний закон (ст.420 КПК України) передбачає окремі підстави для скасування вироку суду першої інстанції і ухвалення свого вироку апеляційним судом у разі необхідності застосування більш суворого покарання, а також неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Враховуючи викладене, відсутні визначені законом підстави для ухвалення нового вироку, про що прохає прокурор в апеляційній скарзі.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 7 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4