Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

31.10.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючого)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні судове провадження №11сс/4806/76/18, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2018 року, якою останньому застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за підозрою його у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 23.09.2018 за № 0002996.
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором ОСОБА_5 та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 листопада 2018 року.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю за національністю, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на будівництві у Чехії, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей та підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, 23.09.2018 близько 16 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на АЗС «BI Plus», що розташовується за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Тельмана 2 «Б», підійшли до службового автомобіля органу поліції марки СКС моделі «RLN-03РП», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належний на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ГУ Національної поліції в Закарпатській області, та з метою перешкоджання законним діям працівників правоохоронного органу, тобто виконанню покладених на працівників правоохоронного органу службових обов`язків, а також підриву авторитету співробітників правоохоронних органів, умисно, усвідомлюючи, те, що працівники органу поліції знаходяться при виконанні службових обов`язків, почали висловлюватись на адресу працівників поліції, які перебували у форменому одязі, а саме: дільничного офіцера поліції Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_11 , начальника сектору реагування № 1 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_12 та старшого дільничного офіцера поліції Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_13 нецензурною лайкою. З метою припинення протиправних дій вказаних осіб, зазначеними працівниками поліції зроблено усне зауваження ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 та попереджено про застосування до них заходів фізичного впливу на підставі ст. 44 Закону України «Про національну поліцію». Продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою спричинення фізичного болю, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 свої протиправні дії не припинили, та знаходячись у вертикальному положенні, обличчям до потерпілого, нанесли декілька ударів кулаками лівої та правої рук в обличчя старшого ДОП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_13 , внаслідок яких останній не втримався на ногах та впав на землю, а вказані особи при цьому продовжили наносити ОСОБА_13 тілесні ушкодження в різні частини тіла руками та ногами, внаслідок чого ОСОБА_13 з тілесними ушкодженнями був доставлений до Ужгородської центральної міської клінічної лікарні. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, намагались заволодіти належним органу поліції службовим транспортним засобом марки СКС моделі «RLN-03РП», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належним на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ГУ Національної поліції в Закарпатській області, поєднуючи свої дії з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я працівників органу поліції та з погрозою застосування такого насильства, однак свої дії до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками поліції. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, тобто в незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства. За сукупністю, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.
Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, ступінь тяжкості та суворість покарання, яке загрожує йому у разі доведення винуватості, а також на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім цього, слідчим суддею було враховано й дані про особу підозрюваного та той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді вважаючи її незаконною, необгрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, вказуючи, що таке виразилося з порушенням процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно його підзахисного: умисним порушенням вимог Конституції України, КПК України та міжнародних договорів. Зазначає, що порушено право на захист та порушення змагальності та у свободі в наданні стороною захисту суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та доведенні невинуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині. Зокрема, під час розгляду даного клопотання, суд посилався на той факт, що не надано достатніх доказів, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та того, що залишаючись на волі, останній не буде ухилятися від суду, не надано доказів підтвердження міцності його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан, дотримання ним умов застосування запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше. Тому вважає рішення слідчого судді необ`єктивним.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати більш м`який запобіжний захід, вважаючи безпідставною та необгрунтованою висунуту підозру, те, що має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітніх дітей, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до приписів ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, вік та стан здоровя підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність у нього судимостей, розмір майнової шкоди у завданні якої він підозрюється. Доведеності вини підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення для вирішення питання, яке ставиться у клопотанні про обрання запобіжного заходу, не вимагається.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, виключно у разі, якщо прокурор доведе, що, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Згідно з ч.4 цієї статті слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування або такого, який спричинив загибель людини.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні ( ст. 194 КПК України).

Отже, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя був зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як убачається з оскарженої ухвали, слідчий суддя погодився з тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, існуванням заявлених ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, його незаконного впливу на потерпілих, свідків і вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а також з тим, що менш суворі запобіжні заходи запобігти цим ризикам неспроможні.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитися, оскільки суд не дав належної оцінки обставинам, які б свідчили про те, що що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

Між тим, матеріали судового провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 раніше не судимий та позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, в день події кримінального правопорушення повертався з-за кордону додому, із потерпілими та свідками незнайомий, отже вважати, що він може незаконно на них впливати є сумнівним.

Апеляційний суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення встановленим ризикам і вважає, що достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою немає та вважає, що цілодобовий домашній арешт в повній мірі забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

З наведених підстав апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді як необгрунтована скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст. 409 КПК України та ухвалення нової апеляційним судом відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України.

Доводи апелянта, висловлені під час апеляційного розгляду про необгрунтованість висунутої підозри за ч.3 ст. 289 та ч.3 ст. 345 КК України, не входять у предмет оскарження, водночас, апеляційний суд звертає увагу на наявність доказів про причетність до протиправних дій ОСОБА_14 , а його участь, роль, відсутність чи наявність складу правопорушення за висунутою підозрою власне встановлюється під час досудового розслідування відповідно до положень ч. 2 ст. 9, ст. 91 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, ст. 418 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу, з урахуванням доповнень захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2018 року, якою ОСОБА_6 , підозрюваному за ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою - скасувати.
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 - строком до 20 листопада 2018 року.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України наступні:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон України.
В порядку п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваного ОСОБА_6 доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.
Копію ухвали передати для виконання Тячівському ВП ГУНП в Закарпатській області.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: