Справа № 296/440/19
УХВАЛА
Іменем України

21 січня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб «КАМАЗ 5511», 1991 року випуску, сірого кольору, днз НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000316 від 13.10.2018, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 10.10.2018 приблизно о 22.00 год. група осіб, перебуваючи на земельній ділянці поблизу с.Парипси Попільнянського району Житомирської області шляхом вільного доступу вчинила замах на викрадення 100 тон урожаю сої 2018 року вартістю 1300000 грн., який частково, а саме у кількості 21660 кг завантажили на три автомобілі «КАМАЗ» з причепами. Однак, злочин вчинити до кінця не змогли, оскільки були затримані працівниками охорони ТОВ «А.С.Т.».

Також встановлено, що водії вантажних автомобілів КАМАЗ з причепами, за усною домовленістю в телефонному режимі із невстановленою на даний час особою, ОСОБА_6 (на автомобілі КАМАЗ 55111 днз НОМЕР_4 , причіп «СЗАП» днз НОМЕР_5 ), ОСОБА_7 (на автомобілі КАМАЗ 5511днз НОМЕР_1 , причіп «Д 55» днз НОМЕР_6 ) та ОСОБА_8 (на автомобілі КАМАЗ 5320 днз НОМЕР_7 , причіп «ГКБ 8350» днз НОМЕР_8 ) близько 20 год 10.10.2018 прибули до поля П.026, яке розташоване біля села Парипси Попільнянського району Житомирської області, де на них очікували трактористи-машиністи ТОВ «А.С.Т.» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з наповненими зерном сої перевантажувальними причіпами трактору СН 95Е, державний номерний знак НОМЕР_9 (з причепом перевантажувальним Belzer 2000 Tridem (926-0813) р/н НОМЕР_10 та трактору Challenger-95Е, державний номерний знак НОМЕР_11 (з причепом перевантажувальним Belzer 2000 Tridem (925-0813) р/н НОМЕР_12 ) та почали загружати урожай сої у зазначені вантажні автомобілі.

Під час безпосереднього здійснення погрузки урожаю сої до транспортних засобів, які не пройшли відповідний контроль відділу логістики ТОВ «А.С.Т», не отримали в установленому порядку дозвіл на перевезення урожаю, що належить ТОВ «А.С.Т.» та не укладали договорів на перевезення, вказаний факт виявлено та припинено працівниками відділу охорони.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 13.10.2018 року ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, встановлено, що засобами та знаряддями його вчинення стали вантажні автомобілі та причепи до них, якими 10.10.2018 року керували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме: КАМАЗ 55111 днз НОМЕР_4 ; причіп «СЗАП» днз НОМЕР_5 ; КАМАЗ 5511 днз НОМЕР_1 ; причіп днз марки «Д 55» НОМЕР_6 ; КАМАЗ 5230 днз НОМЕР_7 ; причіп марки «ГКБ 8350» днз НОМЕР_8 .

Зазначені транспортні засоби та причепи під час досудового розслідування визнані речовими доказами, повернуті користувачам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на відповідальне зберігання.

Погрузку врожаю сої у зазначені вище транспортні засоби здійснювали трактористи-машиністи ТОВ «А.С.Т.» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за якими закріплені гусеничний трактор СН 95Е, державний номерний знак НОМЕР_9 (з причепом перевантажувальним Belzer 2000 Tridem (926-0813) р/н НОМЕР_10 ) та гусеничний трактор Challenger-95Е, державний номерний знак НОМЕР_11 (з причепом перевантажувальним Belzer 2000 Tridem (925-0813) р/н НОМЕР_12 ). Зазначені гусеничні трактори та перевантажувальні причепи під час досудового розслідування визнані речовими доказами та передані представникам ТОВ «А.С.Т.» на відповідальне зберігання.

Встановлено, що транспортний засіб «КАМАЗ 5511», 1991 року випуску, сірого кольору, днз НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий АДРЕСА_1 , був використаний ОСОБА_7 як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, а тому відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Право власності на вказаний транспортний засіб підтверджується інформацією регіонального сервісного центру МВС, інформацією ТОВ «А.С.Т.» та матеріалами кримінального провадження.

Ініціатор клопотання зазначила, що метою накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб є недопущення його відчуження, незастосування арешту на майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідних транспортних засобів та механізмів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України визначає, що у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Встановлено, що існує достатньо підстав вважати що вказане майно є доказом злочину та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «КАМАЗ 5511», 1991 року випуску, сірого кольору, днз НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий АДРЕСА_1 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо його відчуження та/або розпорядження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1