Справа № 727/4966/18
Провадження № 1-кп/727/35/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: Головуючої судді ОСОБА_1 ; за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; за участю учасників судового кримінального провадження: - прокурора ОСОБА_4 ; - захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;- обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернівці кримінальне провадження за №0000288 від 03.02. 2018 року по обвинуваченню: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця громадянина України, з середньою освітою, працюючого по найму, розлученого, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого ПФ «Поляріс», не одруженого, раніше судимого вироком від 12.10.2012 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого ПФ «Поляріс», не одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України; ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 разом з обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , за попередньою домовленістю, маючи при собі дерев`яну битку, металеві телескопічні кийки, а також ніж, 03.02.2018 року біля 03.52 год. на автомобілі марки Опель Зафіра н.р.з. НОМЕР_1 (іноземної реєстрації), під керуванням водія ОСОБА_12 , який не був обізнаний про наміри останніх про прийняття участі конфлікті і бійкі, прибули на АЗС «Стелс», громадське місце, що розташоване по вул. Сторожинецька, 194 м. Чернівці, де у торговому приміщенні знаходилися обслуговуючий персонал АЗС та відвідувачі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , між якими та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 виник конфлікт, який переріс у бійку та перебуваючи вже на вулиці біля приміщення вказаної АЗС, до попередньої домовленості, останні, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи правила поведінки та норми моралі загальноприйняті в суспільстві, зухвало, безпричинно, за допомогою дерев`яної битки та металевих телескопічних кийків, безпричинно, незважаючи на присутність сторонніх осіб (обслуговуючого персоналу АЗС), стали наносити ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , удари, зокрема, ОСОБА_8 наніс відвідувачу АЗС ОСОБА_17 кілька ударів телескопічним кийком, останній став тікати у напрямку шиномонтажного боксу, розташованого на АЗС; побачивши це, ОСОБА_11 , спільно із ОСОБА_18 побігли за ОСОБА_17 і наздогнавши його, нанесли по кілька ударів рукою, а коли останній впав, то і ногами по тілу, використовуючи кийки. В той же час, обвинувачений ОСОБА_10 , дерев`яною биткою, що при ньому знаходилася, безпричинно, з хуліганських мотивів, забіг всередину приміщення АЗС і незважаючи на обслуговуючий персонал автозаправної станції, який зупинив роботу станції, став наносити відвідувачам, що перебували біля каси, йому незнайомим особам потерпілим ОСОБА_14 і ОСОБА_13 удари по тілу та після супротиву останніх, всі вибігли на вулицю, де у той час ОСОБА_8 , знаходячись біля припаркованого автомобіля, марки БМВ 530, сірого кольору д.н.з НОМЕР_2 (іноземної реєстрації), діставши ніж, здійснив, з хуліганських спонукань, безпричинно, поріз шини заднього лівого колеса, пошкодивши її, після чого побіг в сторону ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , із якими разом побігли за іншими відвідувачами, які тікали від них. ОСОБА_8 , не припиняючи своїх хуліганських дій, повернувся до транспортного засобу БМВ 530, сірого кольору д.н.з НОМЕР_2 (іноземної реєстрації), і здійснив ножем, що був при ньому, поріз переднього правого колеса, пошкодивши колісну шину, після чого, наздогнавши ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 із останніми, не припиняючи своїх хуліганських дій, з метою побиття ОСОБА_13 , який вийшов з приміщення АЗС, повалили його на асфальт автодороги Чернівці Сторожинець та вчотирьох почали наносити почергово удари останньому руками і ногами по тілу ОСОБА_13 . В результаті спільних хуліганських дій обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , було спричинено тілесні ушкодження, зокрема: - відвідувачу АЗС ОСОБА_17 у вигляді синців: в потиличній ділянці справа; в потиличній ділянці по середині; по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині; по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині; по передній-зовнішній поверхні правого передпліччя в середній та нижній третинах, в кількості 2-х; по боковій поверхні живота зліва в середній третині; по боковій поверхні живота справа в середній третині. саден: в потиличній ділянці зліва; по задній поверхні лівої гомілки в середній третині, в кількості 2-х. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як 11-ти кратної травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, і відносяться як кожне окремо, так і в сукупності до легких тілесних ушкоджень; - потерпілому ОСОБА_14 у вигляді - синців: по задній поверхні лівого передпліччя в середній третині; по передній-зовнішній поверхні правого плеча в середній третині; по зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині; саден по боковій поверхні живота зліва; дані тілесні ушкодження виникли не менш як чотирикратної травмуючої дії твердих тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень; - потерпілому ОСОБА_13 у вигляді: синців: в ділянці чола зліва; в ділянці нижньої повіки лівого ока; по внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині; по внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині; по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині; по зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині; в ділянці лівої сідниці у верхньому зовнішньому квадраті. саден: в поперековій ділянці справа переривчастого характеру; по передній-зовнішній поверхні правого колінного суглоба; по передній поверхні лівого колінного суглобу; дані тілесні ушкодження виникли не менше як від 10-ти травмуючих дій і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після вчинення злочину, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , з місця події уїхали.

Крім наведеного, обвинувачений ОСОБА_8 03 лютого 2018 року о 03:52 год., разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , після прибуття на АЗС «Стелс», що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Сторожинецька, 194, де діючи до попередньої спільної домовленості, з хуліганських спонукань, використовуючи заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень - дерев`яну битку та металеві телескопічні битки, незважаючи на присутність сторонніх осіб, після нанесення вказаними предметами відвідувачам АЗС, а саме: ОСОБА_17 , потерпілим ОСОБА_14 , ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , маючи при собі ніж, діючи умисно, протиправно, під час бійки наніс ОСОБА_13 удар ножем в область грудної клітки, після чого з місця події разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уїхали. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_13 були спричинені крім наведених вище, і тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани по боковій поверхні грудної клітки зліва по задній пахвинній лінії в проекції 5-6 міжребір`я, яке виникло від дії гостро-колючого предмету не менше однієї травмуючої дії і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що небезпечне для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 у наданих суду показаннях свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, визнав повністю, не заперечив викладені в обвинувальному акті обставини та пояснив, що на початку лютого 2018 року в нічний період доби, він разом із ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і ОСОБА_21 приїхали на автомобілі, під керуванням ОСОБА_22 на автозаправну станцію що знаходиться на АДРЕСА_5 , де вирішили попити кави і зайшли всередину приміщення, в на той час там знадилася компанія молодих людей, які були на підпитку і стали до них чіплятися, виник конфлікт в ході якого, зав`язалася між ними і відвідувачами АЗС обоюдна бійка, де він і інші обвинувачені наносили удари незнайомим їм хлопцям руками, ногами, і кийками, які взяли в клубі, з якого фактично приїхали на АЗС. Пояснив, що не бачив як ОСОБА_23 застосував до одного із відвідувачів ніж. Просив його суворо не карати, запевнив суд, що подібного більше не повториться, пояснив, що потерпілим ОСОБА_14 і ОСОБА_13 і іншим хлопцям, він відшкодував завдану моральну шкоду, потерпілі претензій до нього не мають.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив обставини вчиненого ним злочину відповідно до викладеного вище. Суду пояснив, що разом з ОСОБА_21 , ОСОБА_20 і ОСОБА_24 він знайомий по спортивному клубу, де займається. 03 лютого 2018р., в нічний час разом з останніми; він взяв з клубу дерев`яну палку (битку); всі разом поїхали на АЗС по вул. Сторожинецькій 194 в м. Чернівці, заправити автомобіль на якому приїхали і яким керував їх знайомий на ім`я ОСОБА_25 , де вирішили попити кави, зайшли всередину приміщення АЗС, у якому знаходилася компанія молодих людей з 5 чи 6 чоловік. Пояснив, що між цією компанією та ними виник конфлікт, в ході якого всі вийшли на вулицю де почалася бійка, під час якої він діставав з під куртки битку, якою наніс одному з відвідувачів біля 3 - 4 ударів по тілу. Пояснив, що як він, так і інші обвинувачені з хлопцями з якими була бійка примирилися; він відшкодував завдані потерпілим збитки; не заперечував, що конфлікт і бійка відбувалися в громадському місці. Вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 296 КК України визнав в повному обсязі, просив його суворо не карати, врахувати, що за період судового розгляду він працевлаштувався, має постійне місце проживання і запевнив суд, що подібного більше не повториться.

Аналогічні показання надав в судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_10 , який також визнав свою вину у порушенні громадського порядку разом з іншими обвинуваченими ОСОБА_21 , ОСОБА_24 і ОСОБА_19 , з якими знайомий більше двох років.

Пояснив, що на початку лютого минулого року, коли усі четверо в нічний час, біля 2 3 годин ночі, поїхали на автомобілі Опель під керуванням ОСОБА_22 , з спортивного клубу, де їм охоронці дали викинути кілька кийків та дерев`яну битку; битку він сховав під куртку; про ніж, який був у ОСОБА_26 він нічого не знав. Не заперечував, що на АЗС по вул. Сторожинецькій 194 м. Чернівці куди вони приїхали мав місце конфлікт, який переріс в бійку з потерпілими і іншими відвідувачами, що були на станції; під час побиття не заперечував застосування ним битки, якими предметами наносили удари інші обвинувачені не пам`ятав. Пояснив, що не бачив коли, і в який період, ОСОБА_23 застосував до потерпілого ОСОБА_13 ніж. В скоєному, щиро розкаявся, запевнив суд, що більше подібного не повториться, вказавши, що перед потерпілими вибачився і відшкодував завдану моральну шкоду. Просив його суворо не карати.

В порядку вимог ст.351 КПК України, в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України визнав в повному обсязі; Суду, пояснив, що 03.02. 2018року, він з іншими обвинуваченими ОСОБА_20 , ОСОБА_19 і ОСОБА_24 , із якими знайомий років 2 -3, після дзвінка по телефону, поїхали з спортивного клубу де займалися, на автомобілі Опель, під керуванням знайомого на ім`я ОСОБА_25 на АЗС по вул. Сторожинецьку, 194 м. Чернівці, де зайшли в приміщення станції випити кави, де і виник конфлікт із молодими хлопцями, відвідувачами АЗС, які на той час там знаходилися, були на підпитку, виражалися нецензурною лайкою; конфлікт переріс в бійку, яка відбувалася на вулиці, біля АЗС. В наданих показах, не заперечував застосування ним під час бійки кийка. Не заперечував, що дійсно ним були порізані шини в автомобілі потерпілих, до якого він бачив тікали останні і намагалися втекти; також пояснив, що під час бійки, він наздогнавши потерпілого ОСОБА_13 , наніс йому ножем, який був в нього, поранення, куди саме не пам`ятав, після чого, разом з іншими обвинуваченими сіли в автомобіль на якому приїхали і поїхали в сторону ТЦ «Майдан». Пояснив, що потерпілому ОСОБА_13 його батьком було відшкодовано моральну шкоду, останній його пробачив; у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Судом роз`яснено обвинуваченим вимогу ч.1 ст.337 КПК України, яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Незважаючи на повне визнання своєї вини кожним з обвинувачених, суд вважає, що їх вина повністю доведена в судовому засіданні, як показаннями потерпілого, так і дослідженими письмовими доказами по справі.

Потерпілий ОСОБА_13 суду надав показання про те, що він разом із ОСОБА_14 03 лютого 2018 року в нічний період часу перебували на автозаправній станції що по вулиці Сторожинецькій, 194 в м. Чернівці; разом з ними були ще хлопці ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , всього їх було 5 осіб, вони зайшли всередину приміщення придбати цигарки та коли між собою розмовляли, всередину АЗС раптово вбігли молоді люди, їм не знайомі із битками, почався конфлікт, який переріс у бійку, що вже відбувалася на вулиці, біля приміщення АЗС; удари наносилися обвинуваченими почергово йому, ОСОБА_30 та ОСОБА_31 ; коли останній вирвався і намагався втекти до їх машини, його наздогнали і на дорозі нанесли ще кілька ударів. Пояснив, що йому в основному тілесні ушкодження наносилися по тілу, а також в ході бійки, коли він впав на землю, йому було нанесено одним з нападників, в особі якого в залі суду впізнав ОСОБА_8 , ножове поранення. Пояснив, що у ОСОБА_14 мало місце розсічення, йому ОСОБА_32 наносилися удари по тілу, в грудну клітину; куди наносилися і ким удари ОСОБА_17 він не пам`ятав.

Не заперечував і підтвердив у наданих показах, що батьком обвинуваченого ОСОБА_33 і іншими обвинуваченими йому було відшкодовано завдану шкоду; він претензій до обвинувачених матеріального і морального характеру не має, просив ОСОБА_8 суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_14 в судове засідання неодноразово викликався належним чином в установленому законом порядку, однак не з`явився, суду надав письмову заяву про судовий розгляд за його відсутність, в якій зазначив, що претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених не має. Вказану заяву в судовому засіданні підтримав представник потерпілого ОСОБА_14 , адвокат ОСОБА_34 .

Згідно ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників судового кримінального провадження, суд вважає, що судовий розгляд можливо провести без участі потерпілого ОСОБА_14 .

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суддя і суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у провадженні доказів.

З протоколу огляду місця подій від 03.02.2018 року (т.1 а.с. к.п.27- 37) вбачається місце вчинення злочинів;

оглядом місця подій від 03.02. 2018 року (т.1 а.с. к.п.38-51) було оглянуто транспортний засіб марки Опель Зафіра н.р.з. НОМЕР_1 , з даного автомобіля вилучено засоби речовини бурого кольору;

згідно протоколу огляду місця подій від 03.02.2018 року (т.1 а.с. к.п.52-66) здійснено було огляд автомобіля марки БМВ 530, сірого кольору д.н.з НОМЕР_2 ; вилучено дві шини;

з протоколу добровільної видачі і огляду (т.1 а.с. к.п.86), ОСОБА_12 видав працівникам поліції належний йому мобільні телефони; протокол добровільної видачі і огляду (т.1 а.с. к.п.88) громадянка ОСОБА_35 видала працівникам поліції мобільні телефони їй належні, які були оглянуті відповідно до протоколу огляду (а.с 89-90 т.1 к.п);

протоколом пред`явлення до впізнання за фотознімками (т.1 к.п.100) потерпілий ОСОБА_13 на фото під № 3 впізнав ОСОБА_36 та на фото № 1 ОСОБА_37 згідно протоколу від 14.02.2018р. пред`явлення до впізнання за фотознімками (т.1 а.с. к.п.102-103);

відповідно до висновку № 144екс від 13.02.2018р. (т.1 а.с. к.п. 110-111) в потерпілого ОСОБА_13 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців: в ділянці чола зліва; в ділянці нижньої повіки лівого ока; по внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині; по внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині; по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині; по зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині; в ділянці лівої сідниці у верхньому зовнішньому квадраті. саден: в поперековій ділянці справа переривчастого характеру; по передній-зовнішній поверхні правого колінного суглоба; по передній поверхні лівого колінного суглобу; дані тілесні ушкодження виникли не менше як від 10-ти травмуючих дій і відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани по боковій поверхні грудної клітки зліва по задній пахвинній лінії в проекції 5-6 міжребір`я, яке виникло від дії гостро-колючого предмета не менше однієї травмуючої дії і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що небезпечне для життя;

з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018р. (т.1 а.с. к.п.131-133), потерпілий ОСОБА_14 впізнав на фото № 3 ОСОБА_8 та на фото під № 1 ОСОБА_37 згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018р. (т.1 а.с. к.п.134-136) та відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018р. (т.1 а.с. к.п.137-139) впізнав на фото № 3 ОСОБА_38 ;

згідно протоколу добровільної видачі (т.1 а.с. к.п.145) вбачається, що ОСОБА_14 видав куртку і кофту належні потерпілому ОСОБА_13 із порізами і плямами бурого кольору;

з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.04.2018р. (т.1 а.с. к.п.141-143), потерпілий ОСОБА_14 впізнав на фото № 3 ОСОБА_39 ;

даними висновку № 135екс від 06.02.2018р. (т.1 а.с. к.п. 144-145) вбачається, що в потерпілого ОСОБА_14 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді у вигляді - синців: по задній поверхні лівого передпліччя в середній третині; по передній-зовнішній поверхні правого плеча в середній третині; по зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині; саден по боковій поверхні живота зліва; дані тілесні ушкодження виникли не менш як чотирикратної травмуючої дії твердих тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

висновки № 134 екс від 06.02.2018р. (т.1 а.с. к.п. 156-158), свідчать про те, що в потерпілого ОСОБА_17 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців: в потиличній ділянці справа; в потиличній ділянці по середині; по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині; по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині; по передній-зовнішній поверхні правого передпліччя в середній та нижній третинах, в кількості 2-х; по боковій поверхні живота зліва в середній третині; по боковій поверхні живота справа в середній третині. саден: в потиличній ділянці зліва; по задній поверхні лівої гомілки в середній третині, в кількості 2-х. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як 11-ти кратної травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, і відносяться як кожне окремо так і в сукупності до легких тілесних ушкоджень;

згідно протоколу добровільної видачі від 05.02.2018 року (т.1 а.с. к.п. 217), громадянин ОСОБА_40 видав відеозаписи з камер відео спостереження бару «Лофт», розташованого по вул. Героїв Майдану, 184 (т.1 а.с. к.п.237-242), які були предметом огляду і перегляду згідно протоколу від 05.02. 2018р. (т.1 а.с. к.п.243-252);

згідно постанови про відібрання біологічних зразків від 07.02.2018 року (т.2 а.с. к.п.177), було отримано зразки для експертизи, про що свідчить протокол від 08.022018 року (т.2 а.с. к.п.178);

за висновками судової імунологічної експертизи від 16.02.2018 року вбачається, що в крихтоподібних речовинах бурого кольору знайдена кров людини з антигеном А, що не виключає походження від ОСОБА_13 (т.2 а.с. к.п.179-182);

висновок експерта судової імунологічної експертизи від 16.02.2018 року, свідчить виявлення крові на куртці та кофті з антигеном А, що не виключає походження від ОСОБА_13 (т.2 а.с. к.п.188-192);

відповідно до висновків експерта судової імунологічної експертизи від 16.02.2018 року, видно виявлення крові на футболці і штанах з антигеном А, що не виключає походження від ОСОБА_13 (т.2 а.с. к.п.194-197);

згідно висновку № 330-К від 14.04.2018 року (т.2 а.с. к.п.211-230), на одязі належному потерпілому ОСОБА_13 , вбачаються порізи колючо - ріжучим предметом (типу ножа, скальпеля,тощо), зокрема на куртці 4 сліди різу; на поверхні кофти один слід різу і один слід різу на штанах і футболці 1 слід, а також на поверхні шин наявні 2 сліди порізу, які обмежено придатні для групової ідентифікації;

висновки експерта № 259-І від 29.03.2018 року (т.2 а.с. к.п.234-236) вказують на те, що на представленому на дослідження ножі, слідів крові не виявлено;

досліджені протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 05.03.2018р.; 06.03.2018 року свідчать про вилучення ДВД дисків із відеозаписами (т.3 а.с. к.п. 80 91) даних аналізу вхідних і вихідних дзвінків (т.3 а.с. к.п. 96-102);

відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту (т.3 а.с. к.п.166-169) за участю ОСОБА_10 у присутності захисника ОСОБА_7 , вбачається, що останній показав на відеокамеру, куди він з іншими обвинуваченими приїхали 03.02. 2018 року та які події відбувалися на АЗС;

в ході проведених, санкціонованих на підставі ухвали слідчого судді, обшуків за протоколом від 12.02. 2018 року та протоколом від 13.02.2018р. в помешканні місця проживання ОСОБА_38 , у присутності власника ОСОБА_41 за адресою АДРЕСА_3 , нічого виявлено і вилучено не було (т.3 а.с. к.п. 181- 185; 191-200);

згідно протоколу обшуку від 13.03. 2018 року (т.4 а.с.к.п. 42 46, 49 - 55), проведеного в помешканні власника ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_6 , нічого виявлено і вилучено не було;

Суд, дослідивши в судовому засіданні усі надані докази кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи вимоги ст. 89 КПК України звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність «…оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.12.2012 р.), зазначенням того, що має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11.07.2013р.). Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях робив неодноразово висновки про те, що повна, детальна інформація щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

При кваліфікації дій обвинувачених, суд виходить з наступного. Кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Оцінюючи покази кожного з обвинувачених, показів потерпілого ОСОБА_13 , виходячи із сукупності досліджених доказів, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_38 , ОСОБА_24 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету, повністю і об`єктивно доведена та їх дії вірно кваліфікує за ч.4 ст. 296 КК України.

Диспозиція ч. 4 ст. 296 КК України, передбачає відповідальність за вчинення хуліганства із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. У той же час предметами, спеціально пристосованими або заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, є будь-які речі, що не належать до зброї, які видозмінені чи спеціально знаходилися у винного з метою завдання тілесних ушкоджень під час хуліганства (металевий прут, камінь, розбита пляшка, битка, тощо). Отже, наведені кваліфікуючі ознаки вказаного злочину є самостійними та відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в суді.

Суд, правильно кваліфікує і дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки він спричинив потерпілому ОСОБА_13 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У контексті наведеного, суд посилається й на роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» (з змінами і доповненнями), в яких зазначено, що суди при розгляді даної категорії справ, мають враховувати спрямованість умислу, мотиву, цілей винного та обставин вчинення ним кримінально караних дій….Як хуліганство дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом…. При цьому, суд керується роз`ясненнями, які містяться в п.5 вказаної Постанови, де зазначено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганства може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знищенням чи пошкодженням майна…..

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», наголошено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки та визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій….

За змістом ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи, з засад співмірності призначене покарання, за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою (п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як роз`яснено в п.14 зазначеної постанови, при призначенні покарання за хуліганство суди зобов`язані в кожному конкретному випадку і стосовно кожного підсудного неухильно додержувати вимог ст. 65 КК щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Відповідно до абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу та призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, їх наслідки, особу обвинуваченого (т.4 а.с. к.п. 64 82), який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має зареєстроване місце поживання в смт. Берегомет Вижницього району Чернівецької області, за яким характеризується позитивно, його молодий вік, відсутність його перебування на обліку в лікаря нарколога і лікаря психіатра; думку потерпілих, зокрема ОСОБА_13 , який просив суворо ОСОБА_8 на карати, повідомивши суд про відшкодування йому завданої шкоди, позицію представника потерпілого ОСОБА_42 про відсутність претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого; судом враховується і те, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 не сприяв розкриттю злочинів, за постановою слідчого від 27.02. 2018 року був оголошений в розшук, однак, в ході судового розгляду справи в суді змінив своє ставлення і сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує його покарання, а також його щире каяття та відшкодування завданих збитків потерпілим. Згідно висновків судової психіатричної експертизи № 155 від 20.03.2018 року ( т.4 а.с. к.п. 105 106), ОСОБА_8 ознаки хронічного психічного захворювання та ознаки будь якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності відсутні; останній міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Вчинені кримінальні правопорушення обвинуваченим ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які б обтяжували покарання ОСОБА_8 суд не вбачає та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частин статей, за якими кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.. 69 КК України і відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом, поглинення менш суворого покарання більш суворим. Строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання 12.03.2018 року (т.4 а.с. к.п. 83 86); його виправлення є не можливим без ізоляції від суспільства.

Даними про вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_10 , установлено, що останній раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліках в психіатричній лікарні та обласному наркологічному диспансері не перебуває, розлучений, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_43 , 2014 року народження; судом враховується і молодий вік обвинуваченого, незадовільний стан його здоров`я, про що свідчать дослідженні в засіданні медичні документи, те, що останній займається суспільно корисливою працею та відсутність претензій до нього з боку потерпілих (т. 3 а.с. к.п. 130 145).

Отже, обставинами які згідно із ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків. Згідно із ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_9 за місцем свого проживання характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці 12.10.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України, про що свідчать дані вимоги УІЗ ГУНП у Чернівецькій області; на обліку у лікаря - психіатра, не перебуває, з 2017 року перебуває на обліку в лікаря нарколога, працює менеджером в ПФ «Поляріс», а також судом враховується відсутність претензій до ОСОБА_38 з боку потерпілих, готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, запевнення в не повторенні неправомірної поведінки в майбутньому, його молодий вік (т. 3 а.с. к.п. 208).

Обставинами, що пом`якшують (ст.. 66 КК України) покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнає його щире каяття у вчиненому та сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди потерпілим; обставинам, які обтяжують покарання останнього, відповідно до вимог ст. 67 КК України не встановлено. Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 (т. 3 а.с. к.п. 241 251), із врахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину останнім, про що свідчить повне визнання ним своєї вини, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, запевнення у не повторенні неправомірної поведінки, відсутність претензій з боку потерпілих ОСОБА_42 , ОСОБА_13 , думку останнього про призначення покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, працевлаштування ОСОБА_11 на роботу в ПФ «Поляріс», його молодий вік, наявність постійного зареєстрованого місця проживання, за яким він позитивно характеризується, відсутність перебування його на обліках в лікаря нарколога і лікаря психіатра.

Обставинами, що пом`якшують (ст.. 66 КК України) покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , суд визнає його щире каяття у вчиненому та сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди потерпілим; обставинам, які обтяжують покарання останнього, відповідно до вимог ст. 67 КК України не встановлено. Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів.

Отже, враховуючи обставини вчиненого, тяжкість злочинів, особу винних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , дані, відповідно, які їх характеризують, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих про призначення покарання обвинуваченим не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, відсутність будь-яких матеріальних претензій у потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_42 до обвинувачених, що вбачається з досліджених розписок потерпілих, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 без відбування покарання, з прийняттям рішення про звільнення від відбування покарання із випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, якщо вони, відповідно, протягом визначеного їм іспитового строку не вчинять нового злочину. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за їх поведінкою.

На думку суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, та попередження вчинення ними нових злочинів.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим (ст.. 370 КПК України). Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_44 не заявляли.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. п. 1, 4, 5 ч. 9 ст. 100 КПК України. Зокрема, суд вважає, що долю речового доказу 0.8132 гр. амфетаміну (сейф пакет № 3988785) за постановою слідчого від 17.03. 2018 року, вилучені в гр..- на ОСОБА_12 в ході його огляду, слід вирішувати в рамках кримінального провадження № 0000285 від 03.02. 2018 року (т.1 а.с. к.п. 26). Що стосується, долі речового доказу, за постановою слідчого від 10.05. 2018 року (т.3 а.с. к.п. 51,52), а саме вилучених речей, предметів, біологічних об`єктів, переданих на зберігання до Шевченківського ВП ЧВП ГУНП у Чернівецькій області слід знищити; куртку зимову чоловічу, чоловічу кофту, чоловічу футболку, спортивні штани, належні потерпілому ОСОБА_13 повернути останньому; а також чоловіку куртку, вилучену в ході огляду автомобіля марки Опель Зафіра на іноземній реєстрації; паперові коробки від мобільного телефону вилучені під час обшуку в помешканні ОСОБА_9 повернути останньому (квитанція № 4026 а.с. 53 т. 3 к.п.)

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. В силу даної норми закону, з обвинувачених в дохід держави слід стягнути пропорційно документально підтверджені витрати на залучення експерта, в розмірі 4290.00 грн., зокрема, за проведення судової трасо логічної експертизи № 330-К від 13.04. 2018р. в сумі 3432.00 грн.; судової імунологічної експертизи № 259-1 від 29.03.2018р., вартістю 858.00 грн.

Ухвалою суду від 18.02. 2019 року було продовжено термін дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 на строк до 16 квітня 2019 року та, відповідно продовжено термін дії застосованих запобіжних заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на той же термін (16.04.2019р.), з покладенням на останніх відповідних обов`язків.

Суд вважає, що застосовані до обвинувачених запобіжні заходи слід залишити в силі до вступу вироку в законну силу, а саме ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту.

У відповідності до ст. 203 КПК України запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_11 припинив свою дію, на стадії судового розгляду, прокурором не заявлялось клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу чи обрання інших запобіжних заходів останньому, а тому, враховуючи дані про особу ОСОБА_11 , його дисциплінованість під час судового розгляду, суд вважає, що до набрання вироком законної сили необхідності обирати йому запобіжний захід немає.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст. 121 КК України, з застосуванням ст.. 69 КК України - у виді двох років позбавлення волі; - за ч. 4 ст. 296 КК України, з застосуванням ст.. 69 КК України - у виді одного року шести місяців позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити йому до відбування покарання у виді двох років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити застосовану у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття покарання засудженому рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 12.03. 2018 року.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з застосуванням ст.. 69 КК України призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину.

Покласти на засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки, передбачені п. п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України: - 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_10 залишити застосований до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з застосуванням ст.. 69 КК України призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину.

Покласти на засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступні обов`язки, передбачені п. п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України: - 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_9 залишити застосований до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з застосуванням ст.. 69 КК України призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від відбування покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину.

Покласти на засудженого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наступні обов`язки, передбачені п. п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України: - 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 не застосовувати.

Стягнути з засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь держави пропорційно, документально підтверджені витрати на залучення експерта, в розмірі 4290.00 грн.

Речовий доказ 0.8132 гр. амфетаміну (сейф пакет № 3988785) за постановою слідчого від 17.03. 2018 року, вилученого у ОСОБА_12 в ході його огляду, вирішити в рамках кримінального провадження № 0000285 від 03.02. 2018 року (т.1 а.с. к.п. 26).

Речовий доказ, за постановою слідчого від 10.05.2018 року ( т.3 а.с. к.п. 51,52), (квитанція № 4026 а.с. 53 т. 3 к.п.), а саме щодо вилучених речей, предметів (журнал чорного кольору на 192 арк., три паперових конверта,дві бейсбольні битки з написам «Привіт з Карпат», дві колісні автомобільні шини), переданих на зберігання до Шевченківського ВП ЧВП ГУНП у Чернівецькій області - знищити;

Речовий доказ, за постановою слідчого від 10.05.2018 року ( т.3 а.с. к.п. 51,52); (квитанція № 4026 а.с. 53 т. 3 к.п.) - куртку зимову чоловічу, чоловічу кофту, чоловічу футболку, спортивні штани, належні потерпілому ОСОБА_13 повернути за належністю ОСОБА_45 ;

Речовий доказ, за постановою слідчого від 10.05.2018 року ( т.3 а.с. к.п. 51,52) - чоловічу куртку, вилучену в ході огляду автомобіля марки Опель Зафіра на іноземній реєстрації; паперові коробки від мобільного телефону вилучені під час обшуку в помешканні ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 (квитанція № 4026 а.с. 53 т. 3 к.п.)

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України); копія вироку підлягає врученню в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України процесуальному прокурору, засудженим; в порядку визначеному ч.7 ст. 376 КПК України судове рішення - вирок направити не пізніше наступного дня після ухвалення потерпілим.

Суддя ОСОБА_1