Справа №284/108/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2019 року смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2019 року за №0000016 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючої, освіта неповна середня, на утриманні має малолітню дитину, судимого Народицьким районним судом Житомирської області: 19 вересня 2013 року за частиною 2 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу статті 75 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановленням іспитового строку на 1 рік; 17 квітня 2014 року за частинами 2, 3 статті 185, частиною 1 статті 70, статтею 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 22 травня 2014 року за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 186, частинами 1, 4 статті 70, статтею 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 17 липня 2014 року за частиною 2 статті 289, статтею 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна; 30 травня 2017 року за частиною 2 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статей 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком в 3 роки, судимість не знята та не погашена,

за частиною 3 статті 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
31 грудня 2018 року близько 21 години ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повторно, маючи умисел на викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих спонукань, направився до домогосподарства АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_7 , де, продовжуючи свої злочинні дії, шляхом зриву навісного замка від вхідних дверей, проникли до зазначеного житлового будинку та перебуваючи у кімнаті №2, скориставшись відсутністю власника, заволоділи мобільним телефоном марки «SAMSUNG» Duas G350-E, вартістю 800 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 гривень, якого ОСОБА_8 поклав до кишені своєї куртки. Близько 21 години 10 хвилин до свого будинку зайшов ОСОБА_7 , який побачив, що всередині будинку знаходяться ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, а також виявив відсутність свого мобільного телефону марки «SAMSUNG» Duas G350-E з сім-карою мобільного оператора «Київстар», який перед цим лежав на столі. У подальшому ОСОБА_9 помітив свій телефон у кишені куртки ОСОБА_4 та на прохання повернути мобільний телефон, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на відкрите викрадення майна, під час того, коли ОСОБА_8 притримував ОСОБА_9 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, коліном правої ноги завдала ОСОБА_9 три удари в обличчя, чим заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді синця у правій навколоорбітальній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров`я.

Після чого ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця події зникли, таким чином відкрито викрали майно потерпілого, заподіявши останньому матеріального збитку на загальну суму 825 гривень.

25 березня 2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України, згідно якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 3 статті 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин; також сторони домовились про призначення ОСОБА_8 покарання за частиною 3 статті 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Народицького районного суду Житомирської області від 30 травня 2017 року та остаточно визначити до відбування покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні також просили суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , за правилами статті 12 КК України, є тяжким злочином, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції частини 3 статті 186 КК України.

Відповідно до абзацу другого частини 4 статті 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурором надано суду письмову заяву потерпілого ОСОБА_7 , датовану 25 березня 2019 року, зі змісту якої вбачається, що потерпілий надав прокурору згоду на укладення угоди з обвинуваченим про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_6 , й призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 березня 2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В силу частини 1 статті 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Народицького районного суду Житомирської області від 30 травня 2017 року у виді 5 років позбавлення волі та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 07 лютого 2019 року.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «SAMSUNG» Duas G350-E, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити у його володінні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6 й 7 статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1