УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000352 від 21.11.2018 року, за підозрою:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайського, Первомайського району Криму, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм ПП « ОСОБА_7 », не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2019 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 ,за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, мотивуючи вимоги тим, що 21.11.2018 року, приблизно о 12 годині 48 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи вантажним автомобілем «RENAULT HR 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ SKO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вул. Запорізької в м. Оріхові Запорізької області з боку вул. Миру в напрямку вул. Шевченка, на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора, зі швидкістю не менше 86,3 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті.

В цей же час, по регульованому пішохідному переході, в районі перехрестя з вул. Гоголя, на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, справа наліво по ходу руху автомобіля «RENAULT HR 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 проїзну частину вул. Запорізької перетинала пішохід ОСОБА_8 .

Під час руху, в районі перехрестя з вул. Гоголя, водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_8 , та, маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на неї, відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 12.3, 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:

- п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;
- п. 12.9 Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 цих Правил.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 9-16 від 22.01.2019, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Внаслідок порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем вантажним автомобілем «RENAULT HR 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ SKO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події.

Так, згідно висновку судової медичної експертизи № 130 від 21.12.2018, смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок. З огляду на характер, механізм утворення, локалізацію, рівень і взаєморозташування ушкоджень, а також обставини випадку, весь комплекс ушкоджень міг утворитися в умовах травмування потерпілої в дорожньо-транспортній пригоді при зіткненні транспортного засобу (можливо вагонного типу) з пішоходом з первинним травмуючим контактом в праву бічну поверхню тіла, подальшого відкидання лівої бічної поверхні на дорожнє покриття та слідуючого за ними перекатування колес транспортного засобу через тіло в поперечному напрямку. Весь комплекс пошкоджень утворився безпосередньо перед настанням смерті, в сукупності має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечних для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий зазначає у клопотанні, що згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років У зв`язку з цим ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України,

Окрім того, як вказує слідчий при обранні запобіжного заходу необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілого та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання відносно механізму пригоди, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_6 усвідомлює те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілим, не може бути усунена, у зв`язку з чим може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі. На підставі вищезазначеного встановлено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження, враховуючи особу, сімейний стан підозрюваного, для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, найбільш слідчий вважає, що за доцільним буде обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 176 КПК України.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, при цьому ОСОБА_9 зазначив, що зобовязується виконувати сумлінно обовязки, які будуть покладені на нього слідчим суддею.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, доходжу висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 21.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як випливає з повідомлення про підозру, 26.02.2019 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно матеріалів кримінального провадження, що надані в розпорядження слідчого судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, розташування транспортного засобу, пошкодження транспортного засобу та стан проїзної частини в місці події;

- показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- показами свідка ОСОБА_12 ,;

- висновком судової медичної експертизи № 130 від 21.12.2018 року;

- висновком судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 9-16 від 22.01.2019 року.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування вважати висунуту ОСОБА_13 підозру обґрунтованою.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Чеботарь проти Молдови (заява № 35615/06) від 13.11.2007 року, яке набуло статусу остаточного 13.02.2008 року, слова обґрунтована підозра означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Прокурором та слідчим доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, тому слідчий суддя вважає про достатність застосування даного запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що строк досудового розслідування не перевищує 60 днів, тому відповідно до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України слідчий суддя може задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та доведення прокурором обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до вимог ст. 219 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176 178, 179, 193 197 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з 27 лютого 2019 року по 26 квітня 2019 року включно, поклавши на нього такий обов`язок:

- прибувати до слідчого, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та суду за першою вимогою.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 лютого 2019 року.

Повний текст ухвали складено 28 лютого 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1