Справа № 740/4062/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/286/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2018 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, не працює, раніше судимий,

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянин України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, охоронника ТДВ «ІРВА» ( м. Київ), учасника бойових дій, раніше судимого,

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить призначити йому більш м`яке покарання, з врахуванням ст. 69 КК України.

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без зміни.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з 9 червня 2018 року.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Також даним вироком засуджено ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, вирок щодо якого не оскаржується.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суд не об`єктивно розглянув справу, виніс занадто суворий вирок, не врахував пом`якшуючі покарання обставини: його повне визнання вини, допомога слідству в розкритті злочину, те, що він має на утриманні малолітню дитину, матір пенсійного віку, яка хворіє і має ряд захворювань, відсутність претензій від потерпілої і просить призначити йому більш м`яке покарання з врахуванням ст. 69 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор посилається на негативну інформацію щодо особи обвинуваченого. Через рік після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за злочин проти власності, на шлях виправлення не став, знову скоїв тяжкий злочин проти власності, висновків для себе не зробив. Постійного місця проживання не має, ніде не працював, джерела доходів не має, тому і не може утримувати дитину та матір. Вважає вирок суду законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін.

При розгляді провадження щодо визнання вини Нагорного, судом І інстанції встановлено, що 8 червня 2018 року близько 23 години ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, спільними діями, шляхом відмикання врізного замка вхідних дверей, проникли до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали мобільний телефон марки «NOUS» модель «NS5003», вартістю 1670,50 грн., мобільний телефон марки «hTC» модель «U11», вартістю 9133,80 грн., мобільний телефон марки «Sаmsung» модель «Wave 525», вартістю 490,00 грн. та срібний ланцюжок з хрестиком 925 проби вартістю 48,44 грн., що належать ОСОБА_9 , чим заподіяли потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 11342,74 грн.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_6 в скоєному кримінальному правопорушенні відповідають встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку. Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого апелянтом не оскаржується.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав. Зазначив, що у скоєному щиро кається.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину, характеристику обвинуваченого за місцем проживання, стан здоров`я, сімейне положення, соціальні зв`язки, обставини, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що його обтяжує, і обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі, ближче до мінімальної межі.

Згідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання. Застосування ст. 69 КК України можливе в тому разі, коли для цього є як умови, так і підстави.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, до пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_6 суд 1 інстанції відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, судом 1 та апеляційної інстанцій встановлено не було. Крім того, в апеляційній скарзі не наведено будь-яких обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та є підставою для застосування ст. 69 КК України, не встановив таких обставин і апеляційний суд при розгляді справи в апеляційному порядку. До того ж, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є правом суду, а не обов`язком.

При всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, міра покарання, визначена обвинуваченому судом, не підлягає пом`якшенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2018 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4