Справа № 192/1680/18
Провадження № 1-в/201/244/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного йому вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив суд задовольнити клопотання і зарахувати йому у строк призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення.

Вислухавши думку засудженого, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, 22 червня 2015 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі, при цьому, строк відбування покарання було визначено рахувати з початку його фактичного відбуття, оскільки попереднє ув`язнення до ОСОБА_3 під час досудового розслідування і судового провадження у цьому кримінальному провадженні не застосовувалося.

Крім того, згідно протоколу затримання особи від 01 липня 2017 року, засудженого ОСОБА_3 було затримано уповноваженою особою правоохоронного органу в порядку виконання вищевказаного вироку суду, який набрав законної сили 22 липня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1). Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2). Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4).

Враховуючи період вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення і його засудження вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2015 року, до останнього з урахуванням положень ст.ст. 4 і 5 КК України, застосовувалися положення частини 5 статті 72 в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24 грудня 2015 року, якою було передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: 1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини; 2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, внесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини і положення законодавчих нормативно-правових актів, суд доходить до висновку про те, що до засудженого ОСОБА_3 попереднє ув`язнення під час кримінального провадження і до набрання вироком законної сили не застосовувалося, а його затримання відбулося в порядку виконання вироку суду, який вже набрав законної сили, при цьому, цей строк з моменту затримання і до його направлення для відбування призначеного покарання до відповідної установи виконання покарань, не підлягає зарахуванню у строк призначеного вироком судом покарання в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, у зв`язку із чим, клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 1,3 Закону України «Про попереднє ув`язнення», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1