ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/379/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 640/3792/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000324 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000324 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 12.04.2019 року та визначено заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 288 150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) гривень. Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і враховуючи дані про особу підозрюваного не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В апеляційній скарзі її автор вказує, що слідчий суддя формально розглянув клопотання слідчого, не вказав фактичних обставин, які були досліджені під час судового засідання. Вважає, що висновки експертизи не містять розшифровки який саме наркотичний засіб мається на увазі та як це стосується підозрюваного. В повідомленні про підозру відсутнє посилання на те, як ОСОБА_8 збув наркотичні засоби, в якому місці. Вказує, що свідків, на яких підозрюваний нібито може впливати, ОСОБА_8 не знає та ніколи з ними не зустрічався. Підозрюваний має постійне місце проживання, місце роботи, проживає разом зі своєю родиною, має доньку 2009 року народження, є єдиним годувальником дружини та доньки. Доступ до виявлених доказів у підозрюваного відсутній, що виключає можливість їх знищення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного:

В провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000324, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 18.02.2019 року про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення було повідомлено ОСОБА_8 . Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту повідомленої підозри, ОСОБА_8 діючи із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, навесні 2018 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, вступив у злочинну змову із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими у ході слідства особами при невстановлених в ході слідства обставинах, з метою скоєння системних злочинів, пов`язаних незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, маючи прямий умисел на вчинення цих дій. Розуміючи переваги вчинення цих кримінальних правопорушень групою осіб, вирішив створити таку групу, підшукавши співучасників, спілкування з якими відбувалось конспіративно за допомогою всесвітньої мережи Інтернет тобто поза візуальним контактом за допомогою програми з обміну миттєвими повідомленнями - інтернет месенджер, в яких ОСОБА_8 використовував ник-нейм «whitemex», «меЬ», «deleete007», «sam33» або «nik777», ОСОБА_9 використовував ник-нейм «MissMoor» та «rickogurchik», ОСОБА_10 використовував ник-нейм «Virus» або «ivan», ОСОБА_11 використовував ник-ней «ilmask», «Кіго» та « ОСОБА_12 » та невстановлена під час досудового розслідування особа, що використовує для спілкування нік- ней « ОСОБА_13 ». При цьому останніми, при невстановлених в ході слідства обставинах, з використанням всесвітньої мережи Інтернет, створений сайт-форум « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для прийому замовлень від потенційних клієнтів, та розроблений алгоритм дій для збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. Після чого ОСОБА_8 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою в групі із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 дійшли згоди, що досягнення їх злочинної мети можливо лише за допомогою залучення осіб, які будуть виконувати роль роздрібних «закладників», отримуючи наркотичні засоби або психотропні речовини шляхом безконтактної передачі, тобто поза візуальним контактом з іншими учасниками групи, через місця «схованки» розташовані у публічно доступних місцях на території м. Харкова та у подальшому повинні будуть фасувати отримане у кількості визначеної замовниками та здійснювати їх збут шляхом проведення дрібних «закладок» у публічно доступних місцях на території м. Харкова. Виходячи з вище розробленого плану, ОСОБА_8 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою в групі із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 для досягнення своєї злочинної мети підшукали при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, співучасників з числа осіб мешканців м. Харкова, яким була відведена роль роздрібних «закладників» наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Незаконні дії, пов`язанні з придбанням наркотичних засобів та психотропних речовин, їх перевезенням та розподілом між оптовими «закладниками», контролем роботи «операторів» наркосайту щодо загальної кількості продажу наркотичних засобів та психотропних речовин, завантаженням в електронне хмарне сховище фотографій з місцем розташування так званих «закладок», отриманих у формі фотозвіту від роздрібних «закладників», контролем руху грошових коштів за електронними гаманцями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », реєстрацією даних електронних гаманців, за спільною згодою всіх співучасників ОСОБА_8 залишив за собою, та здійснював за місцем своєї реєстрації та мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Отримані від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин грошові кошти розподілялись між всіма співучасниками у заздалегідь обумовлених частинах.
Колегія суддів вважає, що обгрунтованість повідомленої підозри підтверджується інформаційним листом ТОВ «Контент Делівері Нетворк», відповідно до якого за запитуваною органом досудового розслідування ІР адресою обладнання знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де, як встановлено, проживає ОСОБА_8 , змістом протоколів про результати виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності, змістом протоколів за результатами здійснення негласних слідчих дій, висновками експертиз. Підозрюваний ОСОБА_8 відмовився від надання свідчень на підставі ст. 63 Конституції України, проте вказана обставина на переконання судової колегії не спростовує висновку слідчого судді щодо обгрунтованості повідомленої підозри.

Апеляційний суд при цьому, враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Надані суду матеріали свідчать про реальну можливість в даному конкретному випадку настання ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у групі з іншими особами, на яких може здійснювати вплив, діяльність підозрюваного характеризується систематичністю, з наданих суду матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Крім того, обгрунтованими є доводи слідчого, що злочин вчинявся з використанням мережі Інтернет, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі розслідування є необгрунотованим, оскільки такий запобіжний захід, у разі його застосування не унеможливить доступу підозрюваного до інформації, яка на теперішній час може перебувати в мережі Інтернет, вона ще не виявлена та не вилучена органом досудового розслідування.
Посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків з урахуванням наведеного вище в даному конкретному випадку не мінімізує встановлених ризиків, а забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 можливе лише шляхом застосування виключного за своєю суворістю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчим суддею у відповідності з вимогами КПК України визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої, з урахуванням обгрунтованості підозри та встановлених ризиків, відповідає обставинам кримінального правопорушення, з посиланням на виключність цього випадку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: