Справа № 675/490/19
Провадження № 1-в/675/66/2019
У Х В А Л А

"14" березня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав подання начальника Ізяславського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, засудженого 06 березня 2017 року Біловодським районним судом Луганської області за ст.ст. 407 ч. 4, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
в с т а н о в и в :
Начальник Ізяславського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся в суд з поданням про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що засуджений за час іспитового строку зарекомендував себе задовільно, нового злочину не вчинив, обов`язки, покладені на нього судом, виконав. Станом на 06 березня 2019 року ОСОБА_5 випробувальний термін відбув.
Представник органу з питань пробації ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, згідно поданої до суду письмової заяви просив подання розглянути за його відсутності, зазначивши, що подання підтримує.
Засуджений ОСОБА_5 до суду не прибув, надіслав письмову заяву, в якій просив слухати подання за його відсутності.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду подання у відсутності засудженого та представника органу з питань пробації.
Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Згідно з вимогами ст. 78 ч. 1 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
За змістом ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Біловодського районного суду Луганської області від 06 березня 2017 року за ст.ст. 407 ч. 4, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
Згідно подання начальника Ізяславського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 вбачається, що випробувальний термін засудженого закінчився 06 березня 2019 року, обов`язки, покладені на нього судом, ОСОБА_5 виконав.
Окрім цього, судом встановлено, що ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 січня 2019 року кримінальне провадження № 0000004 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з відмовою неповнолітньої потерпілої та її законного представника від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
За змістом ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Враховуючи вказане вище і те, що іспитовий строк, встановлений 06 березня 2017 року Біловодським районним судом Луганської області, закінчився 06 березня 2019 року, відсутність щодо ОСОБА_5 обвинувального вироку про вчинення ним нового злочину у період іспитового строку, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 78 КК України та п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України повинен бути звільнений від призначеного вироком суду покарання.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 75, 78 КК України, ст.ст. 17, 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Подання задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, призначеного відповідно до вироку Біловодського районного суду Луганської області від 06 березня 2017 року, звільнити у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1