ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/0430/47/18 Справа № 175/3586/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002064 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , а також захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12лютого 2018 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 20.08.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.;

- 01.07.2015 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В с т а н о в и л а:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. Строк покарання ухвалено обчислювати з 12 лютого 2018 року.
До набрання вироком законної сили обрано обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і взято його під варту в залі суду.
ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.78 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у виді 3 років позбавлення волі за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 липня 2015 року і остаточно, за сукупністю вироків, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 6 років.
Строк покарання ухвалено обчислювати з дня затримання, тобто з 09 березня 2017 року, і у строк покарання зараховано перебування під вартою по кримінальному провадженні № 0000718 з 20 травня по 01 липня 2015 року, та по даному кримінальному провадженню з 26 по 29 серпня 2016 року включно. На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зараховано обвинуваченому ОСОБА_10 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 20 травня по 01 липня 2015 року, з 26 по 29 серпня 2016 року та з 09 березня по 20 червня 2017 року включно.
Стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_11 99391,74 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 20000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.
Згідно вироку, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також встановлена особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, у невстановлені органом досудового розслідування час і місці, вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна. З цією метою 13 жовтня 2015 року приблизно о 01.00 годині вони на невстановленому в ході досудового розслідування легковому автомобілі прибули до території домоволодіння АДРЕСА_3 ), де, упевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через паркан і за допомогою невстановленого органом досудового розслідування предмета пошкодили одне з вікон більярдної, через яке незаконно проникли до приміщення, звідки за попередньою змовою в групі осіб, умисно, з корисливих мотивів, а ОСОБА_10 - вчиняючи злочин повторно, таємно викрали приналежне ОСОБА_11 майно, а саме:
- телевізор «SONY BRAVIA» білого кольору моделі «KDL-40E4020» серійний номер 4308685 з пультом дистанційного керування у комплекті та набором проводів до нього вартістю 5756,58 грн.;
- дерев`яний трикутник для більярдних шарів коричневого кольору вартістю 276,32 грн.;
- набір більярдних шарів фірми «Араміс» у кількості 16 одиниць для російського більярду вартістю 5142,86 грн.;
- 2 дерев`яних більярдних кия ручної роботи (зі світлим верхом, трьох-запільним кольором дерева) загальною вартістю 5700 грн.;
- цифровий ефірний приймач T2 «Thomson» моделі «HD THT702» з серійним номером LAH6 9001-D0407-LF OF у комплекті з проводами та пультом дистанційного керування вартістю 749,07 грн.;
- 2 штори коричневого кольору розмірами 3 м х 4,5 м загальною вартістю 11880 грн.

Після цього, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 у групі з встановленою особою, невстановленим під час досудового розслідування предметом пошкодили вікно на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_3 , через яке незаконно проникли у житло, звідки умисно, за попередньою змовою в групі осіб, з корисливих мотивів, а ОСОБА_10 - вчиняючи злочин повторно, таємно викрали приналежне ОСОБА_11 майно, а саме:
- телевізор «LG» білого кольору моделі «42LB572V-ZPjh» серійний номер 503RAVF1F119 у комплекті з пультом дистанційного керування вартістю 12095,87 грн.;
- 10 енергозберігаючих круглих лампочок «Kanlux» загальною вартістю 272,56 грн.;
- 12 енергозберігаючих лампочок «Pila» загальною вартістю 152,26 грн.;
- 8 енергозберігаючих продовгуватих лампочок «Maxus 9 W» загальною вартістю 398,50 грн.;
- 12 енергозберігаючих лампочок «5361 MAL» загальною вартістю 3259,40 грн.;
- куртку жіночу прорезинену «Nike» чорного кольору з капюшоном на блискавці (нижче поясу) розміру 44-46 вартістю 2100,24 грн.;
- пилосос «Gorenje» сіро-помаранчевого кольору вартістю 3702,90 грн.;
- декоративні подушки бежевого кольору розмірами 450 мм х 450 мм у
кількості 2 одиниць та розмірами 750 мм х 500 мм у кількості 2 одиниць загальною вартістю 1330 грн.;
- гардину з льону кремового кольору розмірами 3 м х 12 м вартістю 5700 грн.;
- 2 гардини з шифону білого кольору розмірами 3,5 м х 6,5 м та 3,5 м х 4 м загальною вартістю 10450 грн.;
- штору бежевого кольору розмірами 3,5 м х 3,5 м вартістю 4750 грн.;
- подвійну штору з атласу бежевого кольору розмірами 3,5 м х 6,5 м вартістю 8550 грн.;
- гардину кремового кольору розмірами 3,5 м х 4 м вартістю 3325 грн.;
- електричний подовжувач білого кольору довжиною 25 м вартістю 163,96 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, співучасники злочину шляхом підбору ключа, незаконно проникли до гаражного приміщення, звідки умисно, за попередньою змовою в групі осіб, з корисливих мотивів, а ОСОБА_10 - вчиняючи злочин повторно, таємно викрали приналежне ОСОБА_11 майно, а саме:
- комплект із 4 колес R18 зі стальними фірмовими дисками «BMW» до автомобіля «BMW Х6» із зимовою резиною «CONTINENTAL» загальною вартістю 18729,32 грн.;
- бензиновий генератор «Firman» моделі «FPG7800E2» з номером двигуна № SF 3 вартістю 13281,34 грн.;
- ехолот «Lowrance-Х52» вартістю 3806,39 грн.;
- перфоратор «Metabo» моделі «КНЕ-2443» вартістю 2035 грн.;
- рубанок електричний «Енергомаш» моделі «РУ-10670» вартістю 860,46 грн.;
- мінімийку «Karcher» моделі «К 2.14» вартістю 2231,25 грн.;
- шланг «Gardena» помаранчевого кольору розміру вартістю 799,11 грн.;
- бабіну-намотувач для шлангу з ручкою зеленого кольору вартістю 1071,43 грн.;
- шланг «Gardena» сірого кольору з оранжевими полосами розміру довжиною 25 м вартістю 611,61 грн.;
- електричний кабель довжиною 100 м «Вега ПВС 2х1» в ізоляції білого кольору вартістю 565,79 грн.;
- дриль «Wintech Power Tools Impact Drill Wid-750» з номером 1047 (чорного кольору) вартістю 642,22 грн.;
- шуруповерт «Makita» моделі «BDF 343» з серійним номером 0601603 (синього кольору) зі з`ємним акумулятором вартістю 4330,53 грн.
- зварювальний апарат «Кентавр» моделі «СВ200С» з серійним номером 01137787 (жовтого кольору) вартістю 2671,15 грн.;
- електролобзик «Makita» моделі «4329» (синього кольору) вартістю 2120,51 грн.;
- зварювальний інвектор «Intertool» моделі «DT-4020» (червоного кольору) вартістю 3394,09 грн.;
- комплект металевих ключів, який складається з накидних ключів і головок різного діаметру, у пластмасовому контейнері вартістю 269,43 грн.;
- електролобзик «Baumaster» моделі «OR-UK № 130617JS0268» з коробкою вартістю 507,97 грн.;
- електродриль «Старт ССШ900/2» 900 Ватт (жовтого кольору) з коробкою вартістю 668,34 грн.;
- гвинтовий автомобільний домкрат з металу сірого кольору на 1,5 т вартістю 251,73 грн.;
- гідравлічний автомобільний домкрат з металу чорного кольору на 5 т вартістю 327,65 грн.;
- набір з 10 фрез по дереву різного діаметру (чорного кольору, в пластиковій коробці сірого кольору) вартістю 98,68 грн.;
- кутову шліфувальну машинку сірого кольору китайського виробництва з діаметром диска 125 мм вартістю 601,50 грн.;
- двосторонній пластмасовий ящик розмірами 30 см х 20 см х 8 см з ручкою білувато-прозорого кольору з кришкою, всередині якого 18 відділень з шурупами, цвяхами, гайками, болтами різних форм і розмірів загальною вартістю 84,59 грн.;
- пластмасовий ящик «Berg» розмірами 35 см х 195 см х 290 мм, всередині якого 20 відділень з обжимними накінцівками різних кольорів для електропроводів загальною вартістю 324,11 грн.;
- ящик-чемодан для інструментів сірого кольору розмірами 40 см х 25 см х 20 см вартістю 284,07 грн.;
- 12 гайкових ключів розмірами від 6 мм до 22 мм загальною вартістю 223,63 грн.;
- ножиці по металу вартістю 40,41 грн.;
- 2 плоскі та хрестову викрутки загальною вартістю 23,97 грн.;
- кусачки вартістю 30,77 грн.;
- плоскогубці вартістю 42 грн.;
- будівельний степлер вартістю 84,87 грн.
Таким чином, таємно викравши чуже майно з більярдної, будинку і гаражу на загальну суму 146 769,44 грн. ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і встановлена особа з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
В апеляційних скаргах:
-обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та суттєві порушення норм КПК.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на вирок суду відносно нього, та не допитав свідків, покази яких могли вплинути на хід судового розгляду. Зазначає, що під час обшуку за місцем його мешкання були вилучені і його майно, що він може підтвердити, а суд у вироку зазначив, що це були речі потерпілого.
- захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просять оскаржуваний вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
В обгрунтування своїх вимог, які є в цілому аналогічними за своєю суттю, зазначають, що суд, з`ясовуючи фактичні обставини справи та досліджуючи докази, не надав їм належної оцінки. Фактично всі досліджені у суді докази визнав за допустимі та належні, незважаючи на те, що вони були отримані стороною обвинувачення з грубими порушеннями норм КПК України.
Під час судового розгляду стороною захисту, заявлялось клопотання про визнання недопустимими доказів, що стосуються порядку огляду та впізнання вилученого майна, накладення арешту, проведення пізнання за фотографіями , та долучення до матеріалів справи оригіналів речей, що визначені стороною обвинувачення як докази (газети «Бесплатка», документів на майно та ін.), оригінали яких повинні надаватись суду, але суд відмовив у його задоволенні.
Стосовно показів, отриманих під час досудового розслідування та судового розгляду, судом не взято до уваги розбіжності в показах, наданих у суді, та тих, які надавались під час досудового розслідування, а саме потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , слідчого ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Також зазначають, що не може бути визнаним за доказ протокол пред`явлення для впізнання ОСОБА_19 генератора (т.1 л.94-98), оскільки він складений з грубим порушенням норм КПК, тому щоне можна провести впізнання з особою, яка вже приймала участь в огляді майна (т.1 с.68) і знала, який предмет йому необхідно впізнати. Огляд генератору проводився 03.11.2015 (т.1 с.68) і як зазначено, добровільно виданий Авдонькіною, але в матеріалах відсутні покази самої ОСОБА_20 та її заява про те, що вона хоче видати цей предмет. Таким чином його вилучено з порушенням норм КПК України, які дозволяють проведення огляду в домоволодінні особи.
Протоколи обшуків (т.1 с. 118-120), в копіях, які не надалось можливим прочитати, не встановлено, чому долучено саме копії, процесуально це не обґрунтовано і тому також не може визначатись як належний та допустимий доказ.
Вказують апелянти і на те, що слідчий повинен був у визначений термін звернутись до суду з клопотанням про арешт майна, яке він визначив речовим доказом, але такі вимоги виконані не було, при тому, що під час обшуку було вилучено зовсім інші речі.
Протоколи пред`явлення речей для впізнання (Т.2 а.63-84) також викликають сумніву їх достовірності, оскільки було пред`явлено 13 речей разом з трьома аналогічними по кожному предмету. Однак слідчі дії проведені з інтервалом 1-2 хвилини, перед якими не було-з`ясовано, за якими саме ознаками потерпілий впізнає свої речі.
Також в оскаржуваному рішенні вказано, що при дослідженні речових доказів у судовому засіданні співпали серійні номери, але це не відповідає дійсності і стороною захисту проголошувались заяви та заперечення по кожній речі, що не відповідала матеріалам справи.
Звертає увагу сторона захисту на те, що невідповідність матеріалам провадження та наявним речовим доказам, відсутність в поданнях на обшук та ухвал суду про конкретні ознаки викраденого майна, при наявності додаткових допитів потерпілого ОСОБА_19 , де він чітко зазначає ще й серійні номери,свідчить про те, що органом досудового розслідування були сфальсифіковані докази у даному провадженні. Підтвердженням повної фальсифікації, на думку захисту, є те, що ОСОБА_19 подає заяву про доручення до матеріалів справи газети «Безплатка» 4.11.2015 року, а сама газета має № 50 та дату виходу 14.12.2015, при цьому постанова про визнання у якості речових доказів слідчим виноситься 04.11.2015, тобто всі процесуальні дії, проведені слідчим, явно сфальсифіковані і свідчать про необ`єктивне розслідування та зацікавленість, а суд виключає газету як доказ, але бере за доказ покази свідків, які за об`явою в цій газеті встановлені. Також підставами вважати такі слідчі дії як огляд вилученого під час обшуків майна та проведені за їх наслідками впізнання сфальсифікованими є й той факт, що маючи статус свідків, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 надавали слідчому покази про обставини придбання вилучених у них речей, але такі дані не перевірялись та не досліджувались. Обвинувачені вимагали від слідчого повернення вилученого майна, але не отримували відповідей і були вимушені писати скарги на незаконні дії слідчого.
Ще апелянти зазначають, що під час судового засідання стороною обвинувачення на клопотання обвинувачених були доставлені свідки, які були понятими при впізнанні предметів, але лише двох з восьми, і то протягом півроку.
Під час досудового розгляду вилучена лише частина викраденого майна, а версія стосовно викрадення інших предметів іншими особами, оскільки у потерпілого працювали будівники то проводили ремонтні роботи, які і виявили крадіжку, взагалі не перевірялася ні органом досудового розслідування, ні судом. До того ж, враховуючи принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, сторона обвинувачення не мала права в обвинувальному акті вказувати всі речі, про які заявив потерпілий, а повинна була зазначити лише ті, викрадення яких знайшло своє підтвердження в матеріалах кримінального провадження.
Також вказують на те, що суд не звернув уваги на те, що цивільний позов у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ЦПК України, а викладені в ньому позовні вимоги не підтверджені та не обгрунтовані.
Отже, на думку сторони захисту, неповнота судового розгляду також полягає у відмові задоволення клопотання сторони захисту про допит свідків, з урахуванням не визнання обвинуваченими своєї вини, не врахуванні відсутності доказів на підтвердження вини останніх, відмови у визнанні доказів неналежними та недопустимими, не доведеності кількості викраденого майна зазначеному в обвинувальному акті, багато чого у кримінальному провадженні залишилося невстановленим, а саме у невстановлений досудовими органами час, на невстановленому в ході досудового розслідування легковому автомобілі, за допомогою невстановленого органом досудового розслідування предмета. Як вбачається з матеріалів справи, жодна з цих обставин не доведена. Не встановлено, на якому саме автомобілі вивезено майно, що має суттєве значення для справи, оскільки майно, на яке вказує ОСОБА_11 , має великі розміри, у зв`язку з чим питання, чи могло усе це майно розміститися в одному легковому автомобілі, яким чином, за один раз чи декілька, вивозилося дане майно, також не з`ясовувалося, як і питання попередньої змови обвинувачених, оскільки жоден з них показів щодо цього не надавав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки обвинувачених та їх захисників, які, кожен окремо, підтримали подані у даному провадженні апеляційні скарги та просили їх задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій та вважав за необхідне вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження в межах апеляцій, обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Виходячи з вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Посилання в апеляційних скаргах сторони захисту на те, що судове слідство у справі проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені зібраними у ній доказами, є необґрунтованими.
Матеріалами провадження з`ясовано, що судове слідство у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, а доводи, викладені в поданих апеляція, не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження згідно з правилами ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Вироком суду ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України крадіжки таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та інші приміщення, а ОСОБА_10 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України крадіжки таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та інші приміщення, вчиненого повторно.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного злочину за вказаних у вироку обставин та кваліфікація їх дій за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях потерпілого, свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих поясненнях потерпілого та свідків перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Визнаючи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 винними у вчиненні інкримінованого злочину, суд навів переконливі судження в обґрунтування цього висновку.
Зокрема, суд обґрунтовано поклав в основу вироку свідчення потерпілого ОСОБА_11 , який в судових засіданнях пояснив, що 13.10.2015 року у першій половині дня йому зателефонував найманий ним робітник і повідомив про зламане вікно більярдної, розташованої на території приналежного йому домоволодіння АДРЕСА_3 . На його прохання той обійшов усю територію домоволодіння та розповів про крадіжку. Прибувши до свого дому, він виявив крадіжку майна як і з більярдного будинку, так і з житлового будинку та гаражу. Оскільки слідство проходило надто повільно, він вирішив розмістити оголошення з метою відшукування свідків злочину, на яке відгукнувся ОСОБА_23 і повідомив, що він був очевидцем крадіжки та зможе впізнати злочинців. Через деякий час йому стало відомо про виявлений співробітники поліції бензиновий генератор, при огляді якого він ідентифікував цей генератор як приналежний йому за відсутністю одного з болтів, який був втрачений у нього вдома під час використання. У подальшому, під час проведення обшуків за місцями проживання обвинувачених, була виявлена частина викраденого у нього майна, зокрема: 2-х телевізорів, один із яких він ідентифікував за допомогою спеціального заводського коду в налаштуваннях; електроінструментів, деякі з яких мали позначки у вигляді викарбуваної літери «Т»; штор, які шилися на замовлення. Умисними діями ОСОБА_24 і ОСОБА_25 йому завдані матеріальна та моральна шкода у розмірі 146769,44 грн. і 50000 грн. відповідно, які просить з них стягнути та призначити покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Зазначені покази узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_14 , який в суді пояснив, що він працював у ОСОБА_26 у домоволодінні АДРЕСА_3 , де виконував електромонтажні роботи. В ніч з 12 на 13 жовтня 2015 року він проїздив повз будинок потерпілого, неподалік якого побачив припаркований легковий автомобіль та одного чоловіка поряд із ним. У цей же час до автомобіля наближалися ще два чоловіка з пакетами, серед яких він упізнав ОСОБА_27 . Крім того доповнив, що час-від-часу на роботу до будинку ОСОБА_26 його підвозила дружина ОСОБА_25 або сам обвинувачений, точно не пам`ятає. При першому допиті не повідомляв про те, що бачив ОСОБА_25 , оскільки соромився, так як ОСОБА_28 є кумом його дружини.
Дані свідчення підтверджуються й показами свідка ОСОБА_15 , який у суді повідомив, що у грудні 2015 року йому, як юристу, зателефонувала ОСОБА_29 та попросила надати юридичну допомогу ОСОБА_30 . Він погодився і прибув до Дніпропетровського відділення поліції, звідки ОСОБА_25 відпустили, після чого він забрав і відвіз того додому. Під час особистої бесіди останній зізнався у вчиненні крадіжки у ОСОБА_31 . Під час телефонної розмови з потерпілим, із яким він був знайомий по спортивному залу, останній підтвердив факт крадіжки. У подальшому ОСОБА_32 надав йому список викраденого майна, у якому ОСОБА_28 підкреслив частину речей, які вже були в нього вилучені, та вказав, що решта майна знаходиться у «Піми». Спочатку ОСОБА_28 погодився добровільно повернути частину викраденого майна, залишивши його в обумовленому місці, однак згодом відмовився, пояснивши, що знайшов адвоката та ні в чому не винен. Угода про надання правової допомоги ОСОБА_33 ним не укладалася.
Дані покази свідків не суперечать і аналогічним свідченням свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які у суді показали, що 12.10.2015 року з товаришем перебував на рибалці у смт. Кіровське. Після опівночі з ОСОБА_34 вирішили піти до магазину «АТБ», який бачили по дорозі. Оскільки місцевість вони не знали, то використовували навігатор, але заблукали вулицями селища. В дорозі близько 01.00-02.00 години на одній з вулиць побачили трьох молодих хлопців у темному одязі, які вантажили важкі сумки у легковий автомобіль, припаркований в кущах неподалік від будинку. У грудні 2015 року він побачив об`яву у газеті про розшук свідків крадіжки, яка мала місце у смт. Кіровське. Після цього одразу передзвонив за вказаним номером телефону раніше незнайомому ОСОБА_35 і розповів, що зможе упізнати злодіїв. У подальшому у відділенні поліції за фотознімками він упізнав раніше незнайомих ОСОБА_24 і ОСОБА_27 .
Як вбачається з показів свідка ОСОБА_36 , який в судовому засіданні пояснив, що він виконував ремонтні роботи у ОСОБА_26 , усі приналежні потерпілому інструменти мали клеймо у вигляді літери «Т». Зазначив, що у більярдному будинку на стіні бачив великий телевізор «SONY», який з іншим майном викрали. Про крадіжку він дізнався від господаря ОСОБА_26 , про обставини якої той не повідомляв.
Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні пояснила, що її чоловіка ОСОБА_38 декілька разів на роботу до ОСОБА_26 підвозила дружина ОСОБА_25 , котра доводиться їй кумою. Після крадіжки у ОСОБА_26 вона була у гостях вдома у ОСОБА_25 , де звернула увагу на речі, яких раніше не було, зокрема телевізор з великою діагоналлю світлого кольору. Їй повідомили, що майно належить сестрі ОСОБА_25 , яка через розлучення з чоловіком попросила їх тимчасово залишити це майно на зберігання.
Також судом першої інстанції були допитані свідки, пояснення яких також не спростовують вищевикладені покази, які повністю узгоджуються між собою, а саме:
- свідок ОСОБА_17 , який під час судового засідання повідомив, що 06.04.2016 року його разом із дружиною ОСОБА_39 було залучено в якості понятих під час проведення огляду та впізнання речей. У кабінеті слідчого вже були виставлені речі, після чого до кабінету запросили потерпілого, який серед представлених 3-4 однотипних речей упізнавав приналежні йому дриль за викарбуваною літерою «Т», телевізор шляхом виведення на екран коду з налаштувань, перфоратор, шуруповерт, шланг на бабіні, мінімийку «Керхер» і інші речі, яких не пам`ятає, оскільки минуло багато часу. Майже всі предмети потерпілий ідентифікував за літерою «Т». Кожне впізнання проводилося окремо одне від одного, по закінченню якого вони виходили з кабінету, в якому лишалися лише працівники поліції, які виставляли інші речі на показ. Після проведення цих процесуальних дій він і дружина читали протоколи, у яких ставили свої підписи.
- свідок ОСОБА_18 , яка в суді пояснила, що на початку грудня 2015 року її запросили бути присутньою в якості понятої під час впізнання речей. Працівники поліції описували речі, потім виставили ще декілька однотипних, поставили номери та запросили у кабінет потерпілого, який ідентифікував свій телевізор «LG» за номером у налаштуваннях. Під час інших процесуальних дій потерпілий впізнав електроінструменти та домкрат на колесах за клеймом на них у вигляді літери «Т», подушку, ящики з різноманітними болтами та гайками, а також інші речі, яких уже не пам`ятає. Всі написані протоколи вона та інша понята прочитали та засвідчили своїми підписами.
Із матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження при скоєнні злочину, у показаннях даних свідків не вбачається, а деякі розбіжності у зазначених показах свідчать про індивідуальне сприйняття кожною особою подій, учасником яких вони були, і не впливають на висновок суду. Тому колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції будь-яких порушень законодавства під час відправлення ним правосуддя у даному кримінальному провадженні. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, зокрема, показання свідків, висновки експертиз та інших письмових доказів, порівняно з оцінкою їх обвинуваченими та їх захистом, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданих апеляціях.
Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпілий чи свідки, які були допитані судом під присягою, з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинувачених у зазначеному злочині, у зв`язку з чим доводи апелянтів в цій частині є безпідставними.
Також всі вищевикладені показання узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження, зокрема:
- заявою ОСОБА_26 від 13.10.2015 року, протоколом огляду місця події від 13.10.2015 року та фото-таблицями до нього, із яких убачається, що з письмового дозволу потерпілого в цей день з 16.10 години до 19.00 години у присутності понятих ОСОБА_36 і ОСОБА_14 проведено огляд домоволодіння АДРЕСА_3 . Оглядом установлено, що з більярдної, житлового будинку та гаражу вчинена крадіжка майна потерпілого ОСОБА_26 , зокрема на стіні більярдної закріплений лише кронштейн для настінного кріплення телевізора. Під час огляду виявлені та вилучені пляшка з написом «Кефір», слід пальця руки з цієї пляшки та слід рукавички з внутрішньої сторони рами вікна (т.1,а.к.п.8-9,11-35);
- протоколом огляду речі від 03.11.2015 року і фото-таблицями до нього, із яких убачається, що в цей день з 12.15 години до 13.00 години по АДРЕСА_4 у присутності потерпілого та понятих ОСОБА_40 і ОСОБА_41 оглянуто та вилучено бензиновий генератор «Firman» моделі «FPG7800E2» із паливним баком на 6,6 галонів, який добровільно видала ОСОБА_29 (т.1,а.к.п.68-69);
- протоколом обшуку від 01.12.2015 року, з якого убачається, що у цей день з 11.20 години до 12.30 години у присутності понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 за участю обвинуваченого ОСОБА_25 , а також ОСОБА_44 , якій вручено копію ухвали слідчого судді про обшук, проведено обшук у квартирі АДРЕСА_5 , під час якого прокурор виявив та вилучив телевізор «LG» сіро-білого кольору моделі «42LB572V-ZPjh», цифровий ефірний приймач T2 «Томсон» в комплекті з проводами, пультом дистанційного керування та коробкою до нього, одну подушку світлого кольору (т.1,а.к.п.118-120);
- копією рукописного протоколу обшуку від 01.12.2015 року і машинописною роздруківкою цього протоколу, з яких убачається, що у цей день з 13.30 години до 15.40 години у присутності понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 за участю обвинуваченого ОСОБА_25 , якому вручено копію ухвали слідчого судді про обшук, проведено обшук у гаражі навпроти будинку АДРЕСА_6 , де прокурором виявлені та вилучені три ящики з інструментами та електричний рубанок (т.1,а.к.п.121-122);
- протоколом огляду від 01.12.2015 року, з якого убачається, що у цей день з 16.30 години до 17.10 години у присутності понятих ОСОБА_45 і ОСОБА_18 слідчою були оглянуті речі, вилучені у ході обшуку у ОСОБА_25 , зокрема телевізор «LG» сіро-білого кольору моделі «42LB572V-ZPjh», цифровий ефірний приймач «Томсон» T2 в комплекті з проводами, пультом дистанційного керування та коробкою до нього, одну подушку світлого кольору рубанок електричний «РУ-10670» (т.1,а.к.п.123-125);
- протоколами пред`явлення речей для впізнання від 01.12.2015 року, із яких убачається, що у цей день у період часу з 17.30 години до 19.15 години у присутності понятих ОСОБА_45 і ОСОБА_18 потерпілий ОСОБА_32 за зовнішніми ознаками, зокрема за викарбуваною на деяких із них персональною літерою «Т», упізнав приналежні йому речі, а саме: ящик для інструментів розмірами 40 см х 25 см х 20 см, рубанок електричний «РУ-10670», подушку бежевого кольору, телевізор «LG» білого кольору моделі «42LB572V-ZPjh», цифровий ефірний приймач «Томсон» T2 HD THT702, пластмасовий ящик «Берг» на 20 відділень, пластмасовий ящик розмірами 30 см х 20 см х 8 см на 18 відділень (т.1,а.к.п.126-127,128-129,130-131,138-139, 140-141,142-143);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2015 року та довідкою до нього від 21.12.2015 року, із яких убачається, що свідок ОСОБА_46 за зовнішніми ознаками впізнав ОСОБА_25 як особу, яку він бачив вночі з 12 на 13 жовтня 2015 року неподалік буд. № 32 «А» по вул. Партизанській у смт. Кіровське біля автомобіля «Таврія» червоного кольору. Суд вважає, що у довідці до протоколу допущена помилка у тому, що свідок ОСОБА_47 бачив ОСОБА_25 в ніч з 13 на 14 жовтня, замість в ніч з 12 на 13, як вірно вказано у самому протоколі, що не впливає на допустимість протоколу і довідки як доказу (т.1,а.к.п.206-208);
- протоколом обшуку від 06.04.2016 року, з якого убачається, що у цей день з 08.20 години до 10.50 години у присутності понятих ОСОБА_48 і ОСОБА_49 за участю ОСОБА_50 , якій вручено копію ухвали слідчого судді про обшук, за місцем проживання ОСОБА_24 у будинку АДРЕСА_2 слідчою у присутності прокурора виявлені та вилучені телевізор «SONY BRAVIA», шланг «Gardena», лампочки різних марок, міні-мийку «Керхер», електроінструменти різних марок та інші речі (т.2,а.к.п.55-57);
- протоколом огляду від 06.04.2016 року, з якого убачається, що у цей день з 11.30 години до 12.30 години у присутності понятих ОСОБА_17 і ОСОБА_51 слідчою були оглянуті вищезазначені речі, вилучені у ході обшуку у ОСОБА_24 (т.2,а.к.п.59-62);
- протоколами пред`явлення речей для впізнання від 06.04.2016 року, з яких убачається, що у цей день в період часу з 12.40 години до 15.01 години у присутності понятих ОСОБА_17 і ОСОБА_51 потерпілий ОСОБА_32 за маркою, моделлю та іншими ознаками, зокрема за викарбуваною на деяких із них персональною літерою «Т», упізнав приналежні йому речі, які були викрадені з його домоволодіння у вищезазначений період, а саме: телевізор, шланг, штору, комплект лампочок, міні-мийку, електричний кабель, дриль, шуруповерт, перфоратор, зварювальний апарат і ехолот, вилучені під час обшуку у ОСОБА_24 (т.2,а.к.п.63-64,65-66,67-68,69-70,71-72,73-74,75-76,77-78,79-80,81-82,83-84);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.04.2016 року, із якого убачається, що у цей день з 17.00 години до 17.20 години у присутності двох понятих свідок ОСОБА_14 за зовнішніми ознаками ідентифікував під № 3 приналежний ОСОБА_35 шуруповерт «Makita» моделі «BDF 343», яким він користувався у потерпілого під час виконання робіт (т.2,а.к.п.53-54);
- висновком судової товарознавчої експертизи № 1857 від 11 серпня 2016 року, у відповідності до якого потерпілому ОСОБА_35 заподіяна матеріальна шкода у результаті викрадення майна на загальну суму 146769,44 грн. (т.2,а.к.п.174-189);
- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 11 та 13 липня 2015 року, довідками до них, із яких убачається, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за зовнішніми ознаками впізнали ОСОБА_24 і ОСОБА_25 як осіб, які вночі з 12 на 13 жовтня 2015 року у смт. Кіровське виносили з двору речі до припаркованого автомобіля (т.2,а.к.п.193-195,199-201,205-207,208-210);
- постановою прокурора від 29 серпня 2016 року про виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.3,а.к.п.42);
- речовими доказами, переданими на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_35 (т.1,а.к.п.99,100,144,146,т.2,а.к.п.85-87).
Надаючи оцінку зазначеним доказам, колегія суддів погоджується з апеляційними вимогами сторони захисту в частині невизнання судом першої інстанції неналежним доказом протоколу пред`явлення речей для впізнання від 05.11.2015 року та фото-таблицями до нього потерпілому ОСОБА_11 , з якого убачається, що в цей день з 11:06 години до 11:40 години ОСОБА_11 у присутності понятих ОСОБА_53 та ОСОБА_54 за індивідуальними ознаками, маркою, моделлю та номером двигуна ідентифікував бензиновий генератор «Firman» моделі «FPG7800E2» з номером двигуна НОМЕР_1 , котрий був у нього викрадений 13.10.2015 року (т.1,а.к.п.94-98),оскільки він дійсно складений з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, так як у відповідності до ч.1 ст. 229 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, річ, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про її прикмети. В даному ж випадку потерпілий 03.11.2015 року був присутній та приймав участь в огляді майна, (т.1 с.68), який проводився за участю ОСОБА_55 за місцем мешкання останньої, а саме у буд. АДРЕСА_4 , під час якого було оглянуто та вилучено бензиновий генератор «Firman» моделі «FPG7800E2» із паливним баком на 6,6 галонів, який добровільно видала ОСОБА_29 , а отже ОСОБА_11 достеменно знав, який предмет йому необхідно впізнати, у зв`язку з чим суд апеляційної вважає за необхідне визнати цей доказ неналежним та виключити посилання на нього з обвинувального вироку суду першої інстанції.
Що ж стосується інших зазначених судом доказів у їх сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочинного діяння, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Аналізуючи позиції обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , співставляючи їх з обвинуваченням, що їм інкримінується, а також зі свідченнями потерпілого, свідків та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинувачених у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_10 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.
Посилання ж сторони захисту в апеляційних скаргах на відсутність в обвинувачених попередньої змови на вчинення крадіжки не можна врахувати як належні, оскільки вони суперечать обставинам справи, які досліджені судом. Суд першої інстанції обґрунтовано надав цим посиланням критичну оцінку, розглядаючи це як спосіб захисту обвинувачених, та прийшов до висновку, що покази обвинувачених в цій частині спрямовані на штучну зміну обставин події з метою уникнення відповідальності. Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності і давши оцінку, суд обґрунтовано не погодився з даними доводами обвинувачених, оскільки вищезазначені показання співпадають між собою, вони не містять істотних суперечностей і підтверджуються іншими об`єктивними доказами, а тому суд правильно оцінив їх як об`єктивні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, врахувавши поведінку всіх учасників під час вчинення злочину, суд дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні крадіжки за наведених у вироку обставин і правильно кваліфікував їх дії за ч. 3 ст. 185 КК України. За таких обставин вважати, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 необгрунтовано засуджено за вказані злочинні дії, немає підстав.
З приводу зазначеного апелянтами порушення слідчим під час досудового розслідування порядку проведення обшуку з наступним визнанням вилучених під час його проведення майна речовими доказами за відсутності звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, колегія суддів зазначає, що в своєму вироку суд першої інстанції надав цьому належну оцінку та визнав недопустимими, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, яка закріплює принцип «Плодів отруєного дерева» (рішення у справах «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року), протоколи огляду і пред`явлення речей для впізнання від 01.12.2015 року (т.1,а.к.п.134-135,136-137), постанову про визнання та залучення речових доказів від 01.12.2015 року (т.1, а.к.п.145) в частині незаконного вилучення предметів, з клопотанням про арешт яких як тимчасово вилученого майна після проведення обшуків у ОСОБА_9 прокурор не звертався до слідчого судді.
Також суд апеляційної інстанції цілком погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість використання як доказів відомостей, що містяться у копії газети «Бесплатка» № 50 (102) від 14 грудня 2015 року та постанові слідчого про визнання копії цієї газети та копій інших документів речовими доказами, оскільки, дійсно, потерпілий не міг за один місяць і 10 днів до виходу номеру газети надати її копію слідчому, а отже заява написана ним 04.11.2015 року, де він просить долучити до матеріалів кримінального провадження, серед іншого, копію газети «Бесплатка» № 50 (102) від 14 грудня 2015 року, в якій міститься об`ява про розшук свідків крадіжки, як і постанова слідчого від 04 листопада 2015 року, якою копія цієї газети, разом з іншими копіями документів, наданих потерпілим, визнана речовим доказом і долучена до кримінального провадження, складені вже після 14 грудня 2015 року, що спростовує посилання апелянтів на необ`єктивне розслідування, зацікавленість та фальсифікацію справи щодо обвинувачених. А щодо того, що суд першої інстанції виключив вищевказану газету як доказ, але залишив в якості доказів покази свідків, які за об`явою в цій газеті встановлені, колегія суддів не вбачає підстав вважати викладені раніше свідчення ОСОБА_13 та ОСОБА_12 неналежними чи недопустимими доказами, оскільки останні надавали свої пояснення в судовому засіданні, приведені до присяги, а також будучи попередженими головуючим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, вони мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, не суперечать показам потерпілого та інших свідків, а тому апеляційні доводи з цього приводу є такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, колегія суддів не може погодитись з тим, що протоколи пред`явлення речей для впізнання викликають сумнів у їх достовірності, про що йдеться в апеляціях сторони захисту, оскільки посилання апелянтів на проведення слідчих дій з інтервалом 1-2 хвилини не свідчить про отримання цих доказів з порушенням порядку, передбаченого кримінальним процесуальним законодавством, з огляду на відсутність регламентування ним часового інтервалу даної процесуальної дії, та не є підставою для визнання їх недопустимими.
Також під час судового засідання за клопотанням сторони захисту на підставі ст. 357 КПК України судом було оглянуто та досліджено речові докази, які були надані учасникам судового провадження для ознайомлення, з приводу чого останні мали право ставити запитання та робити зауваження, зокрема телевізори LG сіро-білого кольору моделі 42LB572V-ZPjh і SONY BRAVIA білого кольору моделі KDL-40E4020, які згідно протоколів допиту потерпілого від 03 листопада 2015 року та 04 листопада 2015 року були викрадені в нього, та які відповідно до протоколів обшуків від 01.12.2015 року та 06.04.2016 року були виявлені та вилучені у квартирі АДРЕСА_5 у присутності понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , а також ОСОБА_44 , та за місцем проживання ОСОБА_10 у буд. АДРЕСА_2 у присутності понятих ОСОБА_56 і ОСОБА_49 за участю ОСОБА_57 . В даному випадку серійні номери досліджених телевізорів були ідентичні серійним номерам згідно показам потерпілого ОСОБА_11 , що підтверджується наданими суду апеляційної інстанції матеріалами та спростовує апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині.
Що стосується посилань апелянтів на те, що під час досудового розслідування не були перевірені інші версії стосовно викрадення інших предметів іншими особами, оскільки у потерпілого працювали будівники то проводили ремонтні роботи, які і виявили крадіжку, колегія суддів вважає їх безпідставними та хоче зазначити, що згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Оскільки під час судового розгляду прокурором не було змінено обвинувачення, чи висунуто додаткового обвинувачення, суд першої інстанції здійснював судовий розгляд в рамках тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які визнано стороною обвинувачення встановленими та в ході судового слідства судом доведеними, що повністю підтверджують вину обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину.
Доводи апеляції захисника про те, що під час досудового розслідування деякі фактичні обставини у кримінальному провадженні залишилися невстановленими, а саме час та предмет скоєння злочину, а також не встановлено, на якому саме автомобілі вивезено майно та яким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказане кримінальне правопорушення було скоєно в умовах неочевидності, зокрема у нічний час, і неможливість встановлення цих обставин у повному обсязі не виправдовує обвинувачених, вина яких повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в ході судового розгляду доказами, що повністю викривають обвинувачених і доводять їх вину поза розумними сумнівами, яким суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, які в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.
Інші доводи, наведені в апеляційних скаргах, хоча в даному випадку і є слушними та заслуговують на увагу, однак жодним чином не впливають на висновок суду щодо доведеності вини обвинувачених та не можуть бути прийняті колегією суддів в якості підстави для скасування вірного по суті рішення в цілому.
Отже, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
У цьому кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання обвинуваченим призначено із порушенням визначених у законі загальних засад.
При визнанні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу кожного з обвинувачених. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 , судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд відніс наявність малолітніх дітей. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання кожному обвинуваченому у вигляді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів. Таким чином, вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши покарання в межах санкції статті.
Також апеляційним переглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_9 за вчинення вищезазначеного злочину суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який притягався до кримінальної відповідальності за умисний злочин проти власності, але в порядку, передбаченому ст.89 КК України є не судимим, має на утриманні двох малолітніх дітей, при цьому одна дитина проживає разом з ним, зі слів - фактично працює, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_10 за вчинення вищезазначеного злочину суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, в тому числі проти власності, на теперішній час має одну незняту та непогашену судимість, перебуває на обліку Амур-нижньодніпровського МВ з питань пробації м. Дніпра Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ як умовно засуджений, зі слів - до затримання фактично працював, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
З урахуванням вищезазначеного суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення кожному з обвинувачених покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України з реальним його відбуттям.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені відповідними документами. При призначенні обвинуваченим покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та дані про особи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , й призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів, а також з дотриманням вимог чинного законодавства під час вирішення цивільного позову у даному кримінальному провадженні, належним чином обґрунтувавши порядок стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеню вини обвинувачених, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, вартості частини майна, яке повернуто потерпілому, а також вимог розумності та справедливості, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_11 .
На переконання колегії суддів, за наявності вказаних доказів, вважати вирок суду необґрунтованим, а його висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження неможливо.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає вирок суду законним, обґрунтованим та таким, що скасуванню з викладених в апеляціях мотивів не підлягає.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , а також захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12лютого 2018 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

______________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3