Провадження №1-кс/369/3975/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000658 від 25.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_3 з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що Києво-Святошинською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за № 0000658 від 25.09.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

У ході розслідування установлено, що впродовж серпня 2017- січня 2018 у с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою, вчинив незаконне заволодіння належними потерпілому ОСОБА_5 транспортними засобами, а саме: MERCEDES BENZ ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 10.10.2017 , MERCEDES BENZ ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , MERCEDES BENZ E 200, д.н.з. НОМЕР_3 , MERCEDES BENZ E 200, д.н.з. НОМЕР_4 , MERCEDES BENZ VITO 122 CDI , д.н.з. НОМЕР_5 , KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_6 , NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_7 , NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_8 , завдавши потерпілому великої матеріальної шкоди.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що у 2016 році він познайомився з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює в авто-бізнесі, купує та передає в оренду іншим особам легкові автомобілів за що отримує прибуток. Восени 2017 року, за порадою ОСОБА_4 , потерпілий також вирішив зайнятися цим видом автобізнесу. Він мав на меті придбати легкові автомобілі, передати їх в оренду іншим особам, отримувати від них орендну плату, яка через декілька років у свою чергу покриє витрати на їх придбання, а у подальшому буде приносити стабільний щомісячний чистий прибуток. Для цього, зібравши всі свої грошові заощадження в сумі, яка складала приблизно 100-110 тис. доларів США, точно вказати зараз не може, ним через мережу інтернет-сайтів з продажу автомобілів «Авториа» та «Автобазар» було придбано, а у подальшому зареєстровано на себе в ТСЦ №8047 та ТСЦ №3246 МВС України, які знаходяться в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області 8 легкових автомобілів. Зокрема: 13.10.2017 придбано та зареєстровано легковий автомобіль MERCEDES BENZ ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 10.10.2017 придбано та зареєстровано легковий автомобіль MERCEDES BENZ ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , 11.09.2017 придбано та зареєстровано легковий автомобіль MERCEDES BENZ E 200, д.н.з. НОМЕР_3 , 24.01.2018 придбано та зареєстровано легковий автомобіль MERCEDES BENZ E 200, д.н.з. НОМЕР_4 , 25.10.2017 придбано та зареєстровано легковий автомобіль: MERCEDES BENZ VITO 122 CDI , д.н.з. НОМЕР_5 , 18.08.2017 придбано та зареєстровано легковий автомобіль: KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_6 , 08.09.2017 придбано та зареєстровано легковий автомобіль NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_7 , 08.09.2017 придбано та зареєстровано легковий автомобіль: NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_8 . Так як практики ведення цього бізнесу в нього ще не було, місця для зберігання такої кількості автомобілів він не мав, ОСОБА_4 запропонував йому на початковому етапі ведення автобізнесу свою допомогу, а саме: пошук потенційних орендарів автомобілів, тимчасове місце стоянки та зберігання придбаних автомобілів, технічне обслуговування автомобілів та підготовку договорів оренди, за що потерпілий мав йому сплатити кошти з майбутньої отриманої орендної плати. Оскільки він довіряв ОСОБА_4 , то погодився на його пропозицію. Отже, після того, як потерпілий кожного разу придбавав та реєстрував на себе вищевказані автомобілі, у серпні 2017 січні 2018 року ОСОБА_4 , а інколи і інші довірені йому особи, біля приміщень територіальних сервісних центрів №8047 та №3246 МВС України, який знаходиться в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, забирали в нього вказані автомобілі разом зі свідоцтвами про реєстрацію ТЗ та ключі від них та переганяли на стоянки визначені ОСОБА_4 . У подальшому, 24.01.2018 року, після того як потерпілий придбав останній автомобіль марки MERCEDES BENZ E 200, ним було складено акт прийому-передачі ОСОБА_4 всіх 8 отриманих ним автомобілів. Згідно акту, вказані автомобілі ОСОБА_4 мав цому повернути не пізніше 30 серпня 2018 року або ж на першу вимогу потерпілого. За цей час, ОСОБА_4 мав знайти клієнтів орендарів автомобілів та допомогти потерпілому укласти з ними договори оренди. Всі транспортні засоби були передані ОСОБА_4 в робочому, технічно справному стані, вони не мали жодних видимих дефектів чи пошкоджень. У подальшому потерпілий зрозумів, це було приблизно в серпні 2018 року, фактично ОСОБА_6 наміру знайти для нього клієнтів, які би офіційно уклали договір оренди транспортного засобу не мав. Відразу після отримання від нього кожного автомобіля ОСОБА_6 передавав їх в користування іншим невідомим особам, від яких отримував та на даний час отримує них грошові кошти за користування.

02.10.2018 постановою прокурора вищевказані транспортні засоби, належні ОСОБА_5 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані автомобілі слід накласти арешт для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаних речей як речових доказів в даному кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи те, що вказані транспортні засоби були об`єктом кримінально протиправних дій, вони є доказом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Необхідність у арешті вказаного майна також зумовлена забезпеченням кримінального провадження, адже для перевірки вказаних обставин необхідно вилучити та оглянути транспортні засоби з метою виявлення та фіксації слідової інформації.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У даному випадку слід накласти арешт майна так як існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Тому прокурор просив накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні за №0000658 від 25.09.2018, а саме транспортні засоби:

1) MERCEDES BENZ ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_5 ;

2) MERCEDES BENZ ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_5 ;

3) MERCEDES BENZ E 200, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_11 , що належить ОСОБА_5 ;

4) MERCEDES BENZ E 200, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_5 ;

5) MERCEDES BENZ VITO 122 CDI , д.н.з. НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_5 ;

6)KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_6 , номер шасі НОМЕР_14 , що належить ОСОБА_5 ;

7) NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_15 , що належить ОСОБА_5 ;

8) NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_8 , номер шасі НОМЕР_16 , що належить ОСОБА_5 .

В судовому засіданні, прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задоволити.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки прокурор не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000658 від 25.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1