Справа № 712/520/19
Провадження № 1-кс/712/346/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:

Старший слідчий Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 , звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Клопотання мотивується тим, що слідчим відділом Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005770 від 13.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив привласнення чужого майна, яке було ввірене останньому, за наступних обставин.

11.12.2017 відповідно до наказу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ» № ТО-188 «Про прийняття на роботу» ОСОБА_6 був прийнятий до Південного регіонального представництва товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ» на посаду менеджера з оптової торгівлі.

11.05.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ (далі Роботодавець), в особі директора ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 (далі Працівник), який перебуває в трудових відносинах з Роботодавцем та займає посаду менеджера з оптової торгівлі Південного представництва, укладена угода (далі Угода).

Відповідно до п. 1 вказаної Угоди Роботодавець, з метою оптимізації та підвищення ефективності виконання власних статутних цілей, що є безпосереднім обов`язком Працівника, відповідно до акту приймання-передачі від 11.05.2018 Роботодавець передав Працівнику, для використання у службових (виробничих) цілях власний транспортний засіб (далі Автомобіль): марка REНAULT, модель - LOGAN, рік випуску - 2016, колір - білий, № кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер (д.н.з.) НОМЕР_2 .

Відповідно до п.п. 4-6 Угоди, дана Угода набрала чинності з моменту її підписання і діє до моменту повернення Автомобіля Роботодавцю. Роботодавець має право в будь-який момент вимагати від Працівника повернути Автомобіль, а Працівник зобов`язаний його повернути. Працівник не має права використовувати Автомобіль у власних цілях.

11.05.2018 перебуваючи в м. Черкаси, а саме за адресою: м. Черкаси, вулиця Хрещатик, 251, де знаходиться головний офіс товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ», ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 , який являється заступником директора вищевказаного товариства, транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «REНAULT LOGAN», 2016 року випуску, № кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер (д.н.з.) НОМЕР_2 , який на праві власності належить ТОВ «ЛНЗ», для подальшого використання в службових цілях.

Так, 10.08.2018, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_6 будучи відповідно до наказу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ» звільненим з посади менеджера з оптової торгівлі Південного представництва, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, маючи у користуванні автомобіль марки «REНAULT LOGAN», 2016 року випуску, № кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер (д.н.з.) НОМЕР_2 , який на праві власності належить ТОВ «ЛНЗ», та вартість якого відповідно до висновку експерта № 4/884 від 12.11.2018 станом на 10.08.2018 становить 205 387, 80 грн., привласнив, тобто незаконно безоплатно утримає ввірений йому зазначений автомобіль без відома власника, чим спричинив товариству з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ» матеріальної шкоди на вищевказану суму.

10.01.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, а саме привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження на адресу проживання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , були надіслані поштою повістки про виклик, з метою виклику останнього для проведення процесуальних дій, однак ОСОБА_6 на вказані виклики не з`являвся.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що адреса реєстрації та проживання ОСОБА_6 являється квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить відмітка в паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , та копія заяви останнього про звільнення і про надання належним чином завірених копій документів, які ОСОБА_6 надіслав на адресу ТОВ «ЛНЗ» та в яких зазначив, що адреса його проживання АДРЕСА_1 . Так, під час відвідування зазначеної квартири встановлено, що в ній проживає матір ОСОБА_6 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що їй не відоме місце проживання її сина та за вищевказаною адресою він не проживає. В подальшому, у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_6 невідоме, тому повідомлення про підозру останнього у вчиненні кримінального правопорушення було вручене його матері ОСОБА_9 .

Крім того, були здійсненні телефонні дзвінки на абонентський номер, яким користується ОСОБА_6 , а саме НОМЕР_3 , та під час спілкування останньому було повідомлено про підозру його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та про необхідність з`явитися до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області. Також, під час спілкування з ОСОБА_6 останній відмовився повідомляти де він знаходиться та проживає.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, з моменту пред`явлення йому повідомлення про підозру за місцем реєстрації не з`являється, виклик слідчого ігнорує, у зв`язку з чим ОСОБА_6 був оголошений в розшук, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування.

Причетність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до скоєння вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, допитами свідків, висновком експерта та ін.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, з моменту пред`явлення йому повідомлення про підозру за місцем реєстрації не з`являвся, виклик слідчого ігнорував, у зв`язку з чим ОСОБА_6 14.01.2019 був оголошений в розшук, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що він в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою припинення його злочинної діяльності, а також враховуючи те, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти вищевказаним ризикам можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із взяттям під варту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про обрання найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор посилався на наявність ризиків що підозрюваний ОСОБА_10 , знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, шляхом умовляння, погроз, підкупу чи інше; перешкоджати кримінальному провадженню, користуючись своїми злочинними зв`язками.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

За таких обставин, на думку слідчого судді, наявним є один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України а саме те, що підозрюваному відомі вказані свідки та їх місце проживання, наявним є ризик можливого протиправного впливу підозрюваного на вищевказаних свідків, шляхом вмовлянь, погроз чи підкупу, з метою зміни наданих ними показань задля уникнення кримінальної відповідальності.

Проте наявність лише одного цього ризику не дає підстав для відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою та застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Менш обтяжливими запобіжним заходами є домашній арешт та особисте зобов`язання.

Обговорюючи питання про обрання одного з указаних запобіжних заходів, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки.

Водночас застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як цілодобовий арешт, який за своєю суворістю прирівнюється до тримання під вартою, чи строковий домашній арешт - не є доцільним, враховуючи його бездоганну процесуальну поведінку, а також наявність лише одного ризику, який може бути мінімізовано шляхом покладення певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Таким чином, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків строком на 60 діб: не відлучатися за межі Запорізької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) не відлучатися за межі Запорізької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України до 25 березня 2019 року.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1