ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/284/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №629/2650/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.02.1996 року Лозівським міським судом Харківської області за ст.ст. 140 ч.2. ст. 17, 140 ч.2, 143 ч.2, 81 ч.3, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 46-1 КК України з випробувальним строком 2 роки;
- 22.10.1996 року Лозівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 141, 42, 43 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 24.03.1997 року Лозівським міським судом Харківської області за ст. 140 ч.2, 141 ч.2, 42, 42 ч.3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 26.03.2001 року Червонозаводським районним судом м. Харків за ч.2 ст. 183-3, 43 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 26.12.2006 року Комінтерновським районним судом м. Харків за ст.ст. 307 ч.2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 18.11.2010 року з Харківської ВК Харківської області № 43 за відбуттям строку покарання;
- 22.04.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.3 - 185 ч.3, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 21.04.2016 року за відбуттям строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:
-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі,
-за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі,
-за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 06 липня 2017 року близько 13 години 30 хвилин, з метою таємного викрадення чужого майна, через паркан проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 . Помітивши на території домоволодіння нежитлове приміщення, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілому майнової шкоди і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, шляхом віджиму вікна проник до вказаного нежитлового приміщення, звідки таємно викрав: мотокосу фірми «POCTEX»РТ-45, б/в, вартістю 850 гривень, електро вертикулятор марки GV 1438 В Combo, б/в, вартістю 2267 гривень, електричний двигун марки PEDROLLO JSW 15 mx, б/в, вартістю 300 гривень, камери зовнішнього відеоспостереження в кількості 2 штук, RoHS conform KPC 139ZEP, б/в, вартістю 300 грн. за одну на суму 600 гривень, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 4017 гривень.
Після скоєння злочину з місця події зник, викраденим розпорядився на свій розсуд.
Крім того, 17 липня 2017 року, близько 07:00 години, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 , проходивши повз гараж № НОМЕР_1 , розташований на території ГБК № 13 у м. Лозова, побачив біля вказаного гаражу автомобіль ВАЗ 2190 державний номер НОМЕР_2 , після чого у нього виник умисел на викрадення чужого майна з даного автомобілю.
Після цього, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливого мотиву, повторно, впевнившись, що потерпілий ОСОБА_10 власник автомобілю за його діями не спостерігає, із середини багажнику вище зазначеного автомобілю, який був відчинений, здійснив крадіжку мобільного телефону марки LG моделі X135 L60 Dual (black) вартістю 521 гривні, після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 521 гривні.
Крім цього, 30 липня 2017 року, близько 05:00 години, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 , проходивши по АДРЕСА_3 , побачив, що на території зазначеного домоволодіння ведуться будівельні роботи, після чого у нього виник умисел на проникнення на територію домоволодіння АДРЕСА_3 з метою викрадення чужого майна.
Після цього, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переліз через паркан, який огороджував вищезазначене домоволодіння, після чого підійшовши до колодязя, який знаходився біля житлового будинку, таємно, з корисливого мотиву, повторно, витяг з нього електронасос марки «Дачник» моделі БВ-0, 12-50-У5-11В вартістю 172 гривні з метою його подальшої крадіжки, однак злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме ОСОБА_8 був помічений сестрою господарки домоволодіння ОСОБА_11 , внаслідок чого не зміг закінчити таємне викрадення чужого майна, залишивши майно на території вищезазначеного домоволодіння, покинувши його.
У разі доведення свого умислу до кінця ОСОБА_8 міг би спричинити потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 1033 гривні.
Крім цього, 30 липня 2017 року, близько 11:00 години, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 , знаходячись на АДРЕСА_2 , проходив повз будинок АДРЕСА_4 , і у той момент у нього виник умисел на проникнення на територію вищезазначеного домоволодіння з метою викрадення чужого майна.
Після цього, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переліз через паркан, який огороджував вищезазначене домоволодіння та проникнув до літньої кухні, звідки таємно, з корисливого мотиву, повторно, з метою подальшої крадіжки, заволодів музичним центром «Panasonic» моделі «SA-PM18», вартістю 1033 гривні, однак злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме ОСОБА_8 був помічений сином господарки домоволодіння - ОСОБА_13 , внаслідок чого не зміг закінчити таємне викрадення чужого майна, залишивши майно на території вищезазначеного домоволодіння, покинувши його.
У разі доведення свого умислу до кінця ОСОБА_8 міг би спричинити потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду у розмірі 1033 гривні.
Крім цього, 01 серпня 2017 року, близько 03:00 години, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 , проходив повз ЛЗОШ № 10 у м. Лозова Харківської області, де на другому поверсі побачив відчинено вікно, після чого у нього виник умисел на проникнення на територію школи з метою викрадення чужого майна.
Після цього, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через відчинене вікно на другому поверсі, проник до школи, де з роздягальні на першому поверсі, таємно, з корисливого мотиву, повторно, здійснив крадіжку дриль мішалки «Мастер Данило» моделі «ДМ 1100РР», вартістю 414 гривень, та двох переносок на дві та на чотири розетки, довжиною кожна по 30 метрів, вартістю у виді лому міді 77 гривень 70 копійок, після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 майнової шкоди на загальну суму 484 гривні 70 копійок.

Вказані дій ОСОБА_8 судом кваліфіковано: по епізодам викрадення 06.07.2017 року майна гр. ОСОБА_9 , 01.08.2017 року майна гр. ОСОБА_15 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно; по епізоду викрадення 17.07.2017 року майна гр. ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; по епізоду викрадення 30.07.2017 року майна гр. ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно. по епізоду викрадення 30.07.2017 року майна гр. ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить зменшити строк призначеного покарання на 6 місяців. Вважає, що призначене покарання є занадто суворим. Звертає увагу, що вину він визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, допомагав слідству.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок законним та обґрунтованим; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляцію ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги обвинуваченого в частині правильності призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та -нарколога не перебуває, не військовозобов`язаний, не одружений, за місцем проживання характеризується формально, не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Таким чином, міськрайонний суд дійшов висновку, про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі за кожним із складів злочинів та за їх сукупністю у вказаних у вироку розмірах, з чим погоджується й апеляційний суд.

При цьому, покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України було визначено у мінімальних межах, встановлених санкцією статті - 3 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 3 місяці позбавлення волі, що є майже мінімальним розміром покарання за даним складом злочину; за сукупністю злочинів покарання призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, призначення менш суворого покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Наведене спростовує доводи апеляції обвинуваченого про призначення занадто суворого покарання та неврахування обставин, що пом`якшують покарання.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 та зміни вироку суду першої інстанції немає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді провадження судом першої інстанції, які б тягнули безумовне скасування прийнятого судового рішення, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: