14.03.2019 Справа № 756/2259/18
№ 756/2259/18
№ 1-кп/756/331/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001063 від 08.10.2017 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблуневе Баришівського р-ну Київської обл., громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм тролейбуса в Куренівському ТРЕД, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 07 жовтня 2017 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин керуючи тролейбусом «ЛАЗ Е-301Д1», бортовий номер НОМЕР_1 , який належить Куренівському ТРЕД, рухаючись за маршрутом № 44 сполученням від зупинки громадського транспорту «Північна» до зупинки громадського транспорту «С. Бандери» по проїзній частині вул. М.Тимошенко у м. Києві, зі сторони вул. М. Малиновського у напрямку вул. Зої Гайдай, зупинився біля зупинки громадського транспорту «вул. М. Тимошенко» в м. Києві, де почав здійснювати висадку-посадку пасажирів.

В цей час в салоні даного тролейбуса в якості пасажира перебувала ОСОБА_7 , 1943 року народження, яка направилась до третіх дверей та мала намір вийти з салону.

Під час руху тролейбуса водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п.1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України, а саме:

-п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

-підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

-п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 21.4: водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу;

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились в тім, що він, керуючи технічно справним тролейбусом «ЛАЗ Е-301Д1», бортовий номер НОМЕР_1 , по маршруту № 44, перед початком руху від зупинки громадського транспорту «вул. М. Тимошенко» в м. Києві, не переконався в тому, що вихід пасажирів із салону тролейбуса завершений і що двері зачинені та ніхто ними не затиснутий, а також що це буде безпечним і не створить небезпеки пасажирам та розпочав рух з відчиненими дверми тролейбуса, в результаті чого відбулося випадіння пасажира ОСОБА_7 через відкриті двері салону, з подальшим наїздом на неї заднім правим колесом тролейбуса.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 була госпіталізована до КМКЛ № 12, де ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 були виявлені наступні ушкодження: ушита рана на передній та внутрішній поверхнях правої гомілки на всьому протязі та на внутрішній поверхні стопи; циркулярна відслойка підшкірно-жирової клітковини правої гомілки з темно-червоним крововиливом в товщі місцями з розміщенням підшкірно-жирової клітковини, м`язи неушкоджені, в товщі яких є темно-червоний крововилив між фракціями; розрив капсули гомілково-ступеневого суглоба з гемартрозом; малися фіксація перелому велико- та малогомілкової кісток спицями ОСОБА_8 та гвинтом; (відкриті переломи кісток правої гомілки); садна на передній поверхні правого коліна. Вказані ушкодження спричиненні тупими предметами. Характер та їх розташування на тілі вказують на можливість їх виникнення при дорожньо-транспортній пригоді перекочування колеса транспортного засобу (тролейбуса) через праву гомілку та стопу при горизонтальному положенні тіла. Вказані ушкодження (відкриті переломи правої гомілки) знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, за встановленням механізму травми та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Причиною смерті ОСОБА_7 стала хронічна ішемічна хвороба серця з розвитком серцевої недостатності.

В даній дорожній ситуації в діях водія тролейбуса «ЛАЗ Е-301Д1», бортовий номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту п. 10.1, та 21.4 Правил дорожнього руху України, які є причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення вимог п.п.1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 показав, що 07.10.2017 приблизно о 09 годині він керував тролейбусом «ЛАЗ Е-301Д1», бортовий номер НОМЕР_1 , оскільки на той час працював водієм в Куренівському ТРЕД, рухався по маршруту № 44. Зупинився на зупинці громадського транспорту «вул. М. Тимошенко» в м. Києві, де здійснив висадку-посадку пасажирів.

ОСОБА_4 вважає, що був надто впевненим у своєму професіоналізмі, а тому після цього необачно почав рух тролейбуса із зупинки громадського транспорту не закривши при цьому двері тролейбуса попередньо, як того вимагають правила та інструкції. Обвинувачений визнає, що був не досить уважним, коли перед початком руху дивився в дзеркало заднього виду і не помітив пасажира ОСОБА_7 , яка була невеличкого зросту та стояла біля дверей, не встигши з них вийти на зупинці. ОСОБА_4 стверджує, що після того, як пасажирка під час руху випала з відкритих дверей тролейбуса і попала під заднє колесо його транспортного засобу, то він зупинився, надавав їй всю можливу у тій ситуації первинну допомогу, викликав швидку допомогу, яка приїхала досить через тривалий проміжок часу. Обвинувачений не оспорює того, що причиною ДТП 07.10.2017 стало недотримання ним вимог п.п.1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України. Обвинувачений дуже шкодує щодо вчиненого ним необережного злочину на транспорті та щодо смерті потерпілої, яка наст ала наступного дня 08.10.2017, щодо відсутності в нього можливості відшкодувати спричинену шкоду. Вибачався перед потерпілим за скоєне. Просив його суворо не карати.

Визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 показав, що 07.10.2017 близько 9 години з відкритих дверей тролейбуса, яким керував обвинувачений, випала його мати ОСОБА_7 , 1943 року народження. На той час він з сім`єю перебував за межами міста Києва, зміг приїхати лише наступного дня, проте матір живою вже не застав, вона померла, оскільки в неї не витримало серце. Похорони матері відбувалися за рахунок власних коштів та допомоги друзів і родичів, обвинувачений участі в цьому не приймав. Не дивлячись на втрату матері він з цивільним позовом у цьому провадженні не звертався та не наполягає на призначенні ОСОБА_4 реального покарання у виді позбавлення волі, оскільки не бажає ламати йому життя.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин події, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вчинений ОСОБА_4 злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та участь обвинуваченого в антитерористичній операції на сході України в 2015-2016 роках, він є учасником бойових дій..

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, а також те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, приймав участь в антитерористичній операції на сході України в 2015-2016 роках, раніше не судимий, не одружений, дітей не має. ОСОБА_4 повідомив суду, що приблизно через 1,5 місця після ДТП він звільнився з Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО.

З досудової доповіді відносно обвинуваченого вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є низьким, що його виправлення можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням йому такого додаткового покарання як позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

При цьому суд з урахуванням обставин справи та особи винного, його відношення до вчиненого, а також його поведінки безпосередньо після вчинення злочину, враховуючи позиції державного обвинувача та потерпілого, висновки досудової доповіді, дійшов висновку, що перевиховання ОСОБА_4 та його виправлення можливі без відбування ним призначеного покарання, тому застосовує ст. 75 КК України, звільняючи обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Визначене судом покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і, в першу чергу, злочинів на транспорті.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався та відповідних клопотань про це від сторін не надходило.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 2472 грн. 70 коп. на залучення експертів для проведення автотехнічних експертиз слід покласти на обвинуваченого, стягнувши їх з нього на користь держави.

Речовий доказ тролейбус «ЛАЗ», бортовий номер НОМЕР_1 , залишити у користуванні та розпорядженні законного володільця - Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО, де вказаний транспортний засіб і зберігається.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 2472 гривень 70 копійок.

Речовий доказ тролейбус «ЛАЗ», бортовий номер 4611 залишити у користуванні та розпорядженні Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту вручення їй копії вироку у той же строк.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1