Дата документу 26.11.2018 Справа № 323/3597/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/3597/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/237/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000774 від 11 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

володільця автомобілю ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчої СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на дрова, 1 куб.(породи акація), які перебувають у причепі УВН -810082 д/н НОМЕР_1 , які були вилучені під час проведення огляду місця події 11 листопада 2018 року на ділянці дороги, котра сполучає с.Юрківку Оріхівського району та с.Таврійське Оріхівського району Запорізької області та дві бензопили, які знаходились в середині багажного відсіку автомобіля марки OPEL ASTRA д/н НОМЕР_2 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що накладення арешту на дрова, 1 куб.(породи акація), які перебувають у причепі УВН -810082 д/н НОМЕР_1 , має на меті збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Водночас, прийшов до висновку, що транспортний засіб та автомобільний причеп, у даному випадку, не с матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на речовий доказ, а саме: дрова породи акація 1 кубічний метр, які перебувають у причепі УВН - 810082 державний номер НОМЕР_1 ; дві бензопили, які знаходяться у середині багажного відсіку автомобіля «Opel Astra» державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль «Opel Astra» державний номер НОМЕР_2 , з причепом УВН -810082 державний номер НОМЕР_1 , які залишити на зберігання на території закритого двору Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області по вул. Шевченка, 12 в м. Оріхів Запорізької області.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що майно, зазначене у клопотанні, є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, а тому підлягає арешту. Крім цього, вважає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання проігноровано той факт, що автомобіль «Opel Astra» державний номер НОМЕР_2 з причепом УВН - 810082 державний номер НОМЕР_1 , має істотне значення в частині доказування по даному кримінальному провадженню, оскільки саме за допомогою цього автомобіля з причепом здійснювалось транспортування знищених об`єктів рослинного світу - спиляних у лісосмузі дерев.
Згідно з ухвалою слідчого судді, слідча СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

У клопотанні зазначила, що 11 листопада 2018 року близько 12 години 50 хвилин на автодорозі, що сполучає с. Юрківка та с. Таврійське Оріхівського району Запорізької області, під час патрулювання працівниками СРПП №3 Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області було помічено автомобіль OPEL ASTRA д/н НОМЕР_2 із причепом УВН -810082 д/н НОМЕР_3 , в якому знаходилися дрова. Працівники поліції, провівши поверхневий огляд автомобіля, виявили, що дійсно в причепі та багажному відсіку знаходяться дрова. Автомобіль був під керуванням ОСОБА_7

11 листопада 2018 року старшим слідчим Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 було проведено огляд автомобіля марки ОРНГ ASTRA д/н НОМЕР_2 із причепом УВН -810082 д/н НОМЕР_1 . В причепі та у багажному відсіку автомобіля знаходилися розпиляні колоди дерева породи акація, і при цьому встановлено, що частково колоди сухі, а частково в сирому стані. Частина колод мали сліди горіння. Всього було близько 1 куб. дров. В подальшому при візуальному огляді багажного відсіку автомобіля було видно, що в середині маються дві бензопили. Однак ніхто не проникав та не проводив огляд у салоні автомобіля. Але є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 займався незаконною порубкою дерев та на вищевказаному автомобілі їх перевозив. В подальшому ОСОБА_7 вказав лісосмугу, в якій пиляв дерева акації, де було проведено огляд. Після проведення огляду вищевказаний автомобіль разом із причепом та дровами були тимчасово вилучені до Оріхівського ВП.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора на підтримання апеляційної скарги; думку володільця автомобілю ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону враховані в повній мірі при розгляді клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідча звернулася до Оріхівського районного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначила, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підтвердження доводів клопотання слідча надала витяг з ЄРДР за №0000774 від 11 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, та інші документи, якими, на думку слідчої, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Разом з цим, клопотання слідчої не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що автомобіль «Opel Astra» державний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_10 та причеп УВН -810082 державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_11 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Також в клопотанні не зазначено, яке доказове значення має вказане майно у даному кримінальному провадженні, з огляду на диспозицію ч.1 ст. 246 КК України.
Крім того, як обґрунтовано зазначив в ухвалі слідчий суддя, накладення арешту, тобто обмеження прав власників користуватися транспортним засобом та автомобільним причепом, даному випадку не відповідає меті і завданням забезпечення кримінального провадження і не є спів розмірним обмеженню права власності.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, як і самої доцільності такого арешту, слідчим і прокурором не доведено.
Таким чином, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, в частині вимоги накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки не містить всіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею, на що слідчий суддя правильно звернув увагу та відмовив у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль «Opel Astra» державний номер НОМЕР_2 , та причеп УВН -810082 державний номер НОМЕР_1 .

Отже, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст. 172, 173, 370, 372 КПК України, порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування або зміну, колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не спростовують правильності рішення слідчого судді.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення , а ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчої СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на дрова, 1 куб.(породи акація), які перебувають у причепі УВН -810082 д/н НОМЕР_1 , які були вилучені під час проведення огляду місця події 11 листопада 2018 року на ділянці дороги, котра сполучає с.Юрківку Оріхівського району та с.Таврійське Оріхівського району Запорізької області та дві бензопили, які знаходились в середині багажного відсіку автомобіля марки OPEL ASTRA д/н НОМЕР_2 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4