Провадження №11-кп/801/281/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року у кримінальному провадженні за заявою засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою,

ВСТАНОВИВ:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою з тих підстав, що стан здоров`я засудженого задовільний і він може утримуватись в умовах установи.

В апеляційній скарзі захисник засудженого просить ухвалу місцевого суду скасувати через неповноту судового розгляду під час якого залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного рішення, та призначити новий судовий розгляд. Вказує на відсутність у справі висновку спеціальної лікарської комісії про стан здоров`я його підзахисного.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.

Сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

Згідно відомостей начальника вказаної установи, у ОСОБА_8 діагностовано гіпертонічну хворобу ІІ ст., ПТФС нижніх кінцівок, ЗЗТБ 2007, кат.5.1, загальний стан здоров`я ОСОБА_8 задовільний та він може утримуватись в умовах установи.

Враховуючи задовільний стан здоров`я засудженого, те, що він відбуває покарання за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про звільнення його від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника такі висновки суду не спростовують.

Посилання захисника на те, що судом не було враховано усі обставини справи не є прийнятними, апелянтом не було надано доказів того, що стан здоров`я засудженого є несумісним з його утриманням в установі виконання покарання.

Матеріали провадження в цілому свідчать , що на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали стан здоров`я ОСОБА_8 був задовільний, він не мав тяжких захворювань, які б стали підставою для звільнення його від відбування призначеного судом покарання.

У разі погіршення стану здоров`я , установа виконання покарання чи сам засуджений мають право повторно звернутися до суду із заявою для вирішення питання про його звільнення від подальшого відбування покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання судом першої інстанції в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою залишити без змін.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя: