Провадження № 1-кп/520/729/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003204 від 29.06.2015 року та №0003276 від 02.07.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого 23.11.2011 року Київським районним судом м. Одеси по ст. 185 ч.3, 185ч.2, 15,185ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого з випробувальним терміном 2 роки; 07.06.2012 року Київським районним судом м. Одеси по ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі, 20.04.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєні злочинів, передбачених ст. ст. 128, ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
28.06.2015 року близько 22 годин, ОСОБА_7 знаходячись біля будинку № 3-а по вул. 25 Чапаєвської Дивізії в м. Одесі, наявним у нього складним ножем, який він кидав в дерев`яну лавку, не бачивши, що позаду нього знаходиться потерпілий ОСОБА_4 , діючи необережно, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, наніс потерпілому удар в живіт, чим заподіяв тілесне ушкодження у вигляді одного колото-різаного торако-абдомінального поранення проникаючого в черевну порожнину з пошкодженням правої частки печінки і крововиливом в черевну порожнину (300 мл.), яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 1586 від 10.07.2015 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ст. 128 КК України - необережне тяжке тілесне ушкодження.
Повторно, 01.07.2015 року близько 00 годин 15 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №10 по вул.Ак.Корольова в м.Одесі, з метою відкритого викрадення чужого майна, скориставшись обставинами, які стались, а саме бійкою між ОСОБА_9 , та ОСОБА_5 , яка відбулась за декілька хвилин до вказаного часу, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який лежав на землі подвір`я зазначеного будинку та, внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень, не міг чинити опір, відкрито, шляхом ривка з руки потерпілого викрав належне потерпілому майно, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy S4 mani», вартістю 7000 гривень зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», вартістю 20 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 з відкрито викраденим майном з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 7020 гривень.

Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що в кінці червня 2015 року близько 22 годин він разом з друзями відпочивав у дворі на вул. 25-ої Чапаївської дивізії. Один з його друзів грав з ножем, кидав ніж в дерев`яну лавку. Він вирішив показати як правильно кидати ніж, взяв у руки ніж за рукоятку та почав кидати ніж. Потерпілий ОСОБА_10 відійшов від них і він його не бачив. Він продовжував кидати ніж і не побачив, що потерпілий ОСОБА_10 підійшов до нього позаду, тому замахнувшись ножем він необережно наніс потерпілому удар ножем, навіть не побачивши цього. Він визнає, що необережно спричинив потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження. Він не бажав настання таких наслідків. У скоєння злочину щиро кається.
01.07.2015 року близько 00 годин 15 хвилин він відпочивав з друзями, був в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку №10 по вул.Ак.Корольова в м.Одесі До них підійшов потерпілий ОСОБА_11 , у якого виник конфлікт з одним із хлопців, з яким ОСОБА_11 побився, між ними сталася бійка. Після бійки ОСОБА_11 лежав на землі. Він скористався цим, підійшов до ОСОБА_11 , який лежав на землі і відкрито викрав у нього мобільний телефон «Самсунг», після чого втік з місця скоєння злочину, мобільний телефон ОСОБА_11 він продав.
Цивільні позови до нього, заявлені прокурором та потерпілим ОСОБА_5 він визнає в повному обсязі, згоден на відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що він отримав змінений прокурором обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 зі ст.121 КК України на ст.128 КК України, згоден з кваліфікацією дій обвинуваченого за ст.128 КК України. Йому зрозуміло його право, роз`яснене судом, підтримувати раніше висунуте обвинувачення за ст.121 КК України. Він підтримує обвинувачення за ст.128 КК України.
Також пояснив суду, що 28.06.2015 року близько 22 годин він разом з ОСОБА_7 та іншими особами знаходився біля будинку № 3-а по вул. 25 Чапаєвської Дивізії в м. Одесі. ОСОБА_7 грався ножем, який правою рукою кидав у дерево. Він відійшов поговорити по телефону, потім підійшов до ОСОБА_7 і знаходився у нього за спиною, а саме обличчям був повернутий до спини ОСОБА_7 на відстані менше метра. Він бачив у ОСОБА_7 в руці ніж, який він кидав у дерево. ОСОБА_7 не бачив, що він знаходиться за його спиною. В черговий раз ОСОБА_7 замахнувся ножем і випадково вдарив його ножем в область печінки. Вважає, що ОСОБА_7 можливо спричинив йому тілесні ушкодження випадково.
Цивільний позов до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної і моральної шкоди просить не розглядати і залишити без розгляду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що 01.07.2015 року близько 00 годин 15 хвилин він вийшов на вулицю. Знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 між ним та хлопцем почалась бійка, в результаті якої він впав на землю. ОСОБА_7 , скориставшись тим, що він лежить на землі протиправно, відкрито забрав у нього мобільний телефон «Самсунг». Він впевнений, що саме ОСОБА_7 відкрито заволодів його телефоном, оскільки саме ОСОБА_7 він впізнав в момент відкритого заволодіння телефоном, був з ним знайомий, оскільки бачив його раніше, ще до події.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 уточнив поданий ним цивільний позов до ОСОБА_7 і просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 умисно спричинену йому матеріальну шкоду в сумі 7020 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з ОСОБА_7 15 тисяч гривень.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочинів, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

По епізоду обвинувачення ОСОБА_7 за ст.128 КК України:
- Витягом з ЄРДР від 29.06.2015 року;
- Протоколом огляду місця події від 28.06.2015 року, згідно якого слідчим в присутності понятих та за участю спеціаліста, було оглянуто ділянка місцевості біля буд. АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено 7 серветок з речовиною бурого кольору;
- Заявою ОСОБА_14 від 19.07.2015 року про вчинене кримінальне правопорушення;
- Висновком судово- медичної експертизи №1586 від 20.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено одне колото-різане торако-абдомінальне поранення проникаюче в черевну порожнину (300 мл). Зазначене ушкодження утворилося від одноразової дії колючо ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що не суперечить механізму, на який вказує потерпілий ( ОСОБА_15 завдав один удар ножем в область передньої черевної стінки). Виникнення зазначених тілесних ушкоджень в результаті падіння на площину з невеликої висоти з вертикального, або близького до такого становища, а так само в результаті нанесення ударів руками (стислій в кулак кистю, областю ліктьового згину), ногами (у взутті, босий, областю колінного суглоба) виключається. Виходячи з локалізації тілесних ушкоджень (передня поверхня тулуба), вони могли бути заподіяні з будь-якої відстані, на якому пошкоджена область доступна дії збройною рукою нападника. Поза, а також взаємне розташування потерпілого і нападника в цей момент могли бути різними. Локалізація пошкоджень доступна для нанесення як власної, так і сторонньої збройною рукою, проте, дані пошкодження не характерні для само застосування.Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження гр-на ОСОБА_4 в стаціонар, і таким чином, могли бути заподіяні 28.06.15 р.Описані пошкодження, згідно п. 2.1.3. "До", "Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 г), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
- Висновком судово криміналістичної експертизи №425 від 14.07.2015 року з фото таблицями згідно якого, на кофті, що належить ОСОБА_4 , є одне пошкодження, що обладає морфологічними ознаками колото-різаного, яке могло бути утворено плоским колючо - ріжучим предметом якій має обушок і лезо, з максимальною шириною не більше 4,8 см. На футболці, що належить ОСОБА_4 , є одне пошкодження, що обладає морфологічними ознаками колото-різаного, яке могло бути утворено плоским колючо-ріжучим предметом, який має обушок і лезо, з максимальною шириною не більше 4,4 см. та може бути утворена клинком ножа, який наданий на експертизу.
- Висновком експерта № 463 від 15.07.2015 року з таблицями, згідно якого виявлена на складному ножі належить потерпілому ОСОБА_4
- Висновком судово-медичної експертизи №764 від 28.07.2015 року, згідно якого на куртці, футболці потерпілого ОСОБА_4 , на серветці, вилученої при огляді місця події виявлено кров потерпілого ОСОБА_4
- Висновком експерта №114 від 27.07.2015 року з ілюстративними таблицями, згідно якого, наданий на дослідження ніж, є складним кишеньковим ножем (балісонг) і холодною зброєю не являється. Виготовлений промисловим способом, відноситься до групи ножів широкого господарського-побутового призначення.
- Протоколом огляду предмету від 02.07.2015 року з фото таблицями, згідно якого був оглянутий ніж розкладний, а саме балісонг (ніж-метелик), по типу «бабочка».
- Протоколом огляду предмету від 03.07.2015 року з фото таблицями, згідно якого був оглянутий поліетиленовий пакет зеленого кольору в якому знаходилися: футболка чоловіча білого кольору, кофта спортивна чоловіча чорного кольору, брюки чоловічі, джинсову, синього кольору;
- Постановою про залучення до кримінального провадження речових доказів від 27.07.2015 року, згідно якої визнано речовими доказами та залучено до матеріалів справи: 7 серветок зі слідами речовини бурого кольору, спортивна кофта, футболка, джинсові брюки, ніж, змиви на марлі в сухому виді.

По епізоду обвинувачення ОСОБА_7 за ст.186ч.2 КК України:
- Витягом з ЄРДР від 02.07.2015 року;
- Висновком експерта № 1519 від 03.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, які як в сукупності, так і по окремості мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і по цьому критерію, згідно п.п. 2,3,5 і 4,6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження не були небезпечними для життя, як в момент їх заподіяння, так і в наступному періоді;
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.07.20115 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка відкрито викрала у нього мобільний телефон;
- Товарним чеком від 05.07.2015 року, згідно якого вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy S4 mini» становить 7000 (сім тисяч) гривень;
Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження.

Дії ОСОБА_7 за епізодом від 28.06.2015 року з потерпілим ОСОБА_12 суд кваліфікує за ст. 128 КК України за кваліфікуючими ознаками - необережне тяжке тілесне ушкодження.
Дії ОСОБА_7 за епізодом від 01.07.2015 року з потерпілим ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що обставиною, яка обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України являється скоєння злочину за ст.186ч.2 КК України в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, що має на утриманні малолітню дитину.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочинів, які згідно зі ст.12 КК України являються злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчинених всіх злочинів обвинуваченим, характер вчинених злочинів, наступивші наслідки від вчинення ним злочинів, що злочин, передбачений ст.186ч.2 КК України скоїв в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, що на обліку у наркологічному та психіатричному диспансерах не значиться, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, враховуючи всі обставини щодо обвинуваченого, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, тому вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст.128 КК України та покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 статті 186 КК України.

Враховуючи правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладений у п.106 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року, яким визначено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в строк покарання ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 11.12.2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Суд вважає, що цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КУ «Міська клінічна лікарня №10» до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, є обґрунтованим, доказаним у суді, тому підлягає задоволенню.

Суд розглянув заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в межах заявлених позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 надав суду письмові докази на підтвердження заподіяних йому матеріальних збитків на суму 7020 грн.

Суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, тому враховуючи вище викладене позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Одночасно, потерпілий ОСОБА_5 подав по справі цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в сумі 15 000 грн. на його користь.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що по вині обвинуваченого він пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності. Через втрату телефону він не міг зв`язатися зі своїми близькими та не міг отримати від них хоча б моральну підтримку, що завдало йому моральну шкоду.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України п.9 від 31.03.1995 №42 «Про судову практику по справам про стягнення моральної шкоди», розмір стягнення моральної шкоди, суд встановлює залежно від характеру страждань, які вчинені позивачу, характеру немайнових збитків і з врахуванням інших обставин.

При встановленні суми моральної шкоди, за вищевказаними позовними вимогами, за даним позовом суд враховує характер и ступінь, випробуваних потерпілим душевних і фізичних страждань, переживань, тяжкість вимушених змін в його житті.

Виходячи із вимог розумності та справедливості суд вважає, що позовні вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди в сумі 15 000 гривен підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, як документально підтверджені.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст. 128, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
- за ст. 128 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Обрати відносно засудженого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили. Взяти засудженого під варту в залі судового засідання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 11.12.2018 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в строк покарання ОСОБА_7 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 11.12.2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь КУ «Міської клінічної лікарні №10» 3 723 гривень 39 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 7020 грн. матеріальної шкоди і 15000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 368 гривень 28 коп.
Речові докази: 7 серветок зі слідами речовини бурого кольору, спортивна кофта, футболка, джинсові брюки, ніж, змиви на марлі - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1