ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/748/19 Справа № 172/826/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 03.07.2008 року Жовтоводським міським судом за ч. 1 ст. 186 КК України до 6 місяців арешту;
- 24.12.2009 року Жовтоводським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 01.02.2011 року Жовтоводським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк 6 місяців, засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 04.03.2014 року за ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 15 діб;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-трасологічної експертизи у сумі 790,96 грн.
Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
24 березня 2017 року, близько 20:30 години, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з іншою особою, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження у зв`язку з переховуванням та розшуком підозрюваного, для здійснення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням у житло та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, а також з застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я яка зазнала нападу, на автомобілі ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , прибули до квартири ОСОБА_9 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, діючи за попередньою змовою групою осіб, через незачинені двері проникли до квартири ОСОБА_9 , де інша особа, побачивши, що в квартирі перебуває ОСОБА_9 , завдав потерпілому один удар правою ногою по лівому коліну, від чого ОСОБА_9 не втримав рівновагу та впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_6 разом із іншою особою, з метою подолання волі потерпілого до опору стали наносити йому удари руками та ногами в область тулуба та голови. Потім інша особа стрибнув ОСОБА_9 ногами на голову, від чого потерпілий втратив свідомість і, скориставшись безпорадним станом потерпілого, інша особа та ОСОБА_6 , зв`язали ОСОБА_9 руки, після чого стали відшукувати гроші та цінні речі.
Коли через деякий час, ОСОБА_9 прийшов до тями, один з нападників, представивши кухонний ніж, який належить потерпілому, до горла останнього, погрожуючи позбавленням життя, наказав віддати гроші та золото. Після того, як ОСОБА_9 відмовився виконувати умови нападників, ОСОБА_6 та інша особа продовжили наносити йому удари руками та ногами в область тулуба та голови, від чого потерпілий знову втратив свідомість. Коли ОСОБА_6 з іншою особою обшукали будинок та не знайшли гроші та золото, заволоділи телевізором марки LG модель 2+FX4RG серійний номер 612UR00029, тюнером марки Digital Satellite Receceiver 4000/4100, електрообігрівачем WitdWind сірого кольору, електрообігрівачем Elenter білого кольору, пляшкою коньяка «Айпетрі» об`ємом 0,5 л., томатним соком «Ранок» в кількості 7 (семи) упаковок ємністю 1 літр кожна, ринкова вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1969-17 від 31.05.2017 року становить 101 грн. 92 коп., двома пластиковими пляшками соняшникової олії, ємністю 5 літрів кожна, ринкова вартість яких становить 400 грн., картонним коробом з господарськими рукавицями, двома дорожніми сумками з особистими речами, банкою кави «Мак кофе» 500 гр., ринкова вартість якої становить 850 грн., банкою кави «Чорна Карта» 300 гр., ринкова вартість якої становить 810 грн. Після цього, обидва нападники з місця вчинення злочину втекли.
Внаслідок нападу потерпілому ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою голови, синця на обличчі; закритої тупої травми грудної клітини з переломом 8-9 ребер праворуч. Тілесні ушкодження, наявні на голові потерпілого, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження на грудній клітині у своїй сукупності відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Та завдано потерпілому матеріальних збитків на суму 2161,92 грн.
Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу із доповненнями, в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги з доповненням обвинувачений зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Обвинувачений вказує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які достовірні дані, які прямо доводять, що ним було вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення. Обвинувачений зазначає, що під час вчинення кримінального правопорушення він знаходився біля автомобіля марки Жигулі 99 і не брав участі та не знав про його скоєння.
Обвинувачений вказує, що висновок суду першої інстанції про його винуватість ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_9 та його дружини свідка ОСОБА_11 , протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проте вказані докази не є послідовними та не підтверджуються іншими доказами. Так, потерпілий не впізнав обвинуваченого за фото та за показаннями свідка ОСОБА_11 лише один чоловік виходив з квартири. Факт присутності обвинуваченого в квартирі засвідчено лише показами потерпілого, що спростовується фактом невпізнання потерпілим обвинуваченого за фото.
Також обвинувачений вказує, що судом першої інстанції не були розглянуті клопотання обвинуваченого про допит заявлених свідків, допит лікаря-рентгенолога, який встановив травми потерпілого. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що показання свідків мають завідомо неправдивий характер та були надані для отримання власної неправомірної вигоди.
Обвинувачений також посилається на те, що він не мав належної правової допомоги, і йому тільки на третьому судовому засіданні було вручено обвинувальний акт.
Відповідно до протоколу огляду місця події, а саме приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , від 24.03.2017 року, речовини бурого кольору, виявлено та вилучено не було, хоча при травмах, які описані у висновку судової медичної експертизи, у вищезазначеній квартирі повинні були залишитися сліди речовини бурого кольору.
Сумніви щодо правдивості показань потерпілого ОСОБА_9 також підтверджуються тим фактом, що останнім не подано цивільного позову до обвинуваченого, що може свідчити про усвідомлення потерпілим того, що обвинувачений не вчиняв проти нього кримінального правопорушення і він з невідомих причин оговорює обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які достовірні дані, які прямо доводять, що ним було вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення.
Оцінивши такі доводи обвинуваченого, суд апеляційної інстанції не знаходить їх слушними, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції аналогічні доводи обвинуваченого та захисника оцінено, зокрема, зазначено, що допитані в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 спростували такі показання обвинуваченого. Так, під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 в суді першої інстанції пояснив, що 24.03.2017 року близько 19:00 години прийшов додому з роботи та не зачинив двері, оскільки повинна була повернутись дружина, після чого ліг відпочивати. Через деякий час потерпілий почув у кімнаті голоси, коли вийшов до сусідньої кімнати, побачив ОСОБА_6 і ще одного чоловіка ОСОБА_12 , при цьому обвинувачений виносив дві банки томатного соку, а інший знаходився біля шафи. На запитання ОСОБА_9 , що їм потрібно, ОСОБА_6 відразу вдарив його в обличчя, потім по ногам, від чого потерпілий впав на підлогу, де його почали бити, при цьому ОСОБА_12 стрибав у нього по голові, а ОСОБА_6 бив по ребрам, всього потерпілому нанесли близько 20 ударів, внаслідок чого він втратив свідомість, а коли отямився його руки були зв`язані шнуром. Після цього ОСОБА_6 приставив потерпілому до горла ножа та став вимагати у нього гроші і золото. Коли ОСОБА_6 і ОСОБА_12 , з викраденими речами, залишали квартиру потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 розв`язав йому руки, після чого прийшла його дружина, якій вони повідомили, що її чоловік винен їм гроші, після чого стали погрожувати їй ножем, щоб вона нікому не телефонувала та поїхали у невідомому напрямку. Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що коли вона повернулась до квартири, побачила, що на порозі її чоловік стояв на колінах зігнутий, а з квартири виходить незнайомий чоловік з сумкою, який пояснив, що вони з іншим чоловіком, який теж вийшов, приходили до її чоловіка позичати гроші, після чого вони вибігли з під`їзду, а свідок побігла за ними. ОСОБА_12 пішов до машини темного кольору, а ОСОБА_6 почав штовхати її до під`їзду та зачиняти двері, погрожуючи при цьому застосуванням ножа, а коли вона дістала телефон, щоб викликати поліцію, обвинувачений побіг за нею, намагаючись схопити її за руку, після чого на її крик вийшли сусіди.
Такі покази потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 є послідовними та в деталях узгоджуються з іншими доказами по справі, а саме: даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , як одного із нападників, який 24.03.2017 року близько 20:30 години здійснив розбійний напад за місцем його мешкання та наносив йому тілесні ушкодження, погрожуючи при цьому вбивством, після чого відкрито заволодів належним йому майном. При цьому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що не довіряти показанням потерпілого ОСОБА_9 немає підстав.
Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_9 чи свідок ОСОБА_11 з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначеному кримінальному правопорушенні, а також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності, тому посилання обвинуваченого на неправдивість показань потерпілого та свідків є безпідставними. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Перевіряючи посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що судом першої інстанції було протиправно відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000169 відсутні будь-які матеріали, які б свідчили, що обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ініціювали проведення слідчих дій, допит зазначених свідків та на виконання вимог ст. 290 КПК України заявляли клопотання про допит вище зазначених свідків.
Відповідно до вимог ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання обвинуваченого на двох свідків, які нібито бачили його біля машини і яких не було допитано під час досудового розслідування, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки про цих свідків не було заявлено під час відкриття матеріалів в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.
Посилання обвинуваченого на те, що відповідно до протоколу огляду місця події від 24.03.2017 року, а саме приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , речовини бурого кольору виявлено та вилучено не було, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки факт нанесення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень підтверджується проведеною судово-медичною експертизою № 49-2017р.Е від 10.04.2017 року, відповідно до якої тілесні ушкодження у ОСОБА_9 утворились від дії тупого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), тобто у спосіб, зазначений самим потерпілим.
Надаючи оцінку доводу апеляційної скарги про те, що потерпілим ОСОБА_9 не подано цивільного позову до обвинуваченого, що може свідчити про усвідомлення потерпілим того, що обвинувачений не вчиняв проти нього кримінального правопорушення, колегія суддів зауважує, що, оскільки відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди є правом обвинуваченого, то не може свідчити про неправдивість показань потерпілого і крім того, не позбавляє потерпілого звернутися із цивільним позовом до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин і правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 187 КК України. За таких обставин вважати, що ОСОБА_6 необґрунтовано засуджено за вказані злочинні дії, немає підстав.
Посилання обвинуваченого на те, що він не мав належної правової допомоги і йому тільки на третьому судовому засіданні було вручено обвинувальний акт, спростовуються матеріалами кримінального провадження, відповідно до яких захист підозрюваного, обвинуваченого здійснювали адвокати ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , а обвинувальний акт, затверджений прокурором 04.08.2017року, отримано захисником ОСОБА_15 , а ОСОБА_6 від отримання обвинувального акту та підпису відмовився в присутності захисника ОСОБА_15 (розписки від 04.08.2017 року, т. 1 а.к.п. 20-21).
Враховуючи викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції згідно вимог ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом відповідно до норм матеріального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені наведеними в ньому доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом згідно визначених ст. 94 цього Кодексу правил, що ґрунтуються на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх дійсних обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний зібраний доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного вироку, який за змістом відповідає вимогам ст. 374 КПК України щодо вступної, мотивувальної та резолютивної його частини. При цьому, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, так само як і неповноти судового розгляду, переглядом кримінального провадження в апеляційному порядку, не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, а вироку суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: