КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1376/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 31 добу, тобто до 24 листопада 2018 року включно, із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 552300 гривень, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 22 листопада 2018 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Шишківці Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не одруженого, який має на утриманні трьох дітей, працює приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту мотивовано тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та підозрювану у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідчий суддя визнав необґрунтованими доводи прокурора про неможливість застосування щодо ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому,пославшись на врахування даних про особу підозрюваного, вирішив застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та визнати затримання ОСОБА_10 незаконним.Зокрема, апелянт стверджує, що висновки слідчого судді, які викладені в оскаржуваній ухвалі щодо обґрунтованості підозри і наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є невірними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, автор апеляції звертає увагу, що прокурор не відобразив, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_10 , не роз`яснив процесуальні права затриманого і не вказав кваліфікацію начебто злочинного діяння підозрюваного у протоколі обшуку, де останній відмічений як підозрюваний, але у вчиненні якого саме злочину прокурор не зазначив. Це, на думку захисника, дає додаткові підстави вважати, що ОСОБА_10 під час обшуку не набув статусу підозрюваного у спосіб, передбачений КПК України. Також апелянт наголошує, що під час обшуку та під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення не було надано ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, тобто не було виконано вимоги ч. 3 ст. 233 КПК України.

Далі захисник зауважує, що слідчим суддею не було наведено і не надано належної правової оцінки щодо законності дій ОСОБА_10 , як приватного нотаріуса, а виклад обставин обґрунтованості підозри був переписаний із самої підозри, є узагальненим і спрощеним, що може бути тільки наслідком висновку про фактичну відсутність підозри та її неконкретність, тобто, як стверджує апелянт, свідчить про відсутність складу злочину. Крім того, автор апеляції запевняє, що органом досудового розслідування не доведено достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, за переконанням апелянта, прокурором у клопотанні та в судовому засіданні були тільки перераховані ризики, зазначені в КПК України, однак, в порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, ним не були викладені обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність одного або кількох із таких ризиків, а також прокурор не послався на матеріали кримінального провадження, які б підтверджували ці обставини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 358 КК України.

23 жовтня 2018 року о 18 год. 10 хв. ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що 24 жовтня 2018 року о 04 год. 50 хвилин був складений відповідний протокол, а о 17 год. 13 хв. того ж числа йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

25 жовтня 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 31 добу, тобто до 24 листопада 2018 року включно, із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 552300 гривень. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та підозрювану у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року в задоволенні клопотання старшого слідчого було відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 22 листопада 2018 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами. Зокрема, такими доказами є: - протокол затримання ОСОБА_10 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, згідно якому безпосередньо після вчинення злочину сукупність очевидних ознак на місці події вказують на те, що саме ОСОБА_10 щойно вчинив злочин (а. с. 10 15); - протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 04 жовтня 2018 року (а. с. 81 95); - протоколи додаткового допиту цього ж свідка ОСОБА_11 від 18 жовтня 2018 року (а. с. 141 146) та від 24 жовтня 2018 року (а. с. 147 151); - протокол обшуку від 23 жовтня 2018 року (а. с. 173 183); - протокол огляду від 24 жовтня 2018 року (а. с. 25 28); - договір купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2018 року (а. с. 29 30); - витяг з реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 52) та звіт про оцінку майна з доданими до нього документами (а. с. 53 86); - інформація з Єдиного реєстру боржників, витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які сформував ОСОБА_10 (а. с. 87, 88, 89, 90), а також інші матеріали судового провадження. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_10 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому посилання сторони захисту на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляції, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та підозрювану у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні прокурора ризики є реальними, однак для запобігання цим ризикам, як правильно визначив слідчий суддя, може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеними у клопотанні прокурора, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_10 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_7 щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на зазначені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 31 добу, тобто до 24 листопада 2018 року включно, із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 552300 гривень, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 22 листопада 2018 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4