Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
473/801/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях.
Надіслано судом: 24.04.2019. Зареєстровано: 25.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 25.04.2019.
Дата набрання законної сили: 23.04.2019
Номер судового провадження: 11-кп/812/429/19
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року у відношенні ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року задоволено подання начальника ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» та голови спостережної комісії при виконкомі Вознесенської міської Ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 відвідбування покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам судового провадження. Зазначив, що при прийнятті рішення суд першої інстанції не у повному обсязі вивчив особу засудженого та ступінь його ресоціалізації.

Зазначає, що ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» надала до Вознесенської місцевої прокуратури характеристику на ОСОБА_6 , згідно якій засуджений працевлаштований до майстерні наказом № 44/ОД-17 від 25.07.2017 р. Разом із тим, відповідно до бухгалтерських даних ОСОБА_6 працював у майстерні у серпні, листопаді та грудні 2017 року, з січня-квітня та у червні 2018 року, а згідно наказу № 84/Од-18 від 01.10.2018 р. звільнений з майстерні за згодою сторін. У рішенні зазначено, що ОСОБА_6 працевлаштований до продовольчого складу ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», проте будь-які документи на підтвердження такого факту згідно бухгалтерських документів та особової справи відсутні.

Просить врахувати, що згідно характеристик на ОСОБА_6 , які надано до прокуратури та суду, останній має 2 стягнення, які знято та погашено у встановленому законом порядку. Разом із тим, відповідно до щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_6 , останній має 4 стягнення, з яких про 2 у судовому засіданні не повідомлялося (за фактом вилучення рідини з запахом алкоголю та дріжджів). Крім того, згідно щоденнику, у період з 21.06.2017 р. до 28.06.2017 р. ОСОБА_6 визнаний злісним порушником установленого порядку відбування покарання відповідно до ст. 133 КВК України. Крім того, 06.03.2019 р. за результатами медичного огляду ОСОБА_6 встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання начальника ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» та голови спостережної комісії при виконкомі Вознесенської міської ради про умовно-достроковезвільнення відвідбування покарання ОСОБА_6 .

У клопотанні зазначено, що вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 15.09.2016 р. ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.04.2017 р. засудженому ОСОБА_6 згідно ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 15.09.2016 р. до 24.04.2017 р. зараховано у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання: 15.09.2016 р., ОСОБА_6 відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання.

У клопотанні зазначено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.09.2016 р. З 07.06.2017 р. відбуває покарання в ДУ "Вознесенська ВК -72". Загалом, за весь період відбування покарання, має 5 заохочень та 2 стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. За час відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Був працевлаштований в майстерні установи, приймав активну участь у поліпшенні комунально-побутових умов та ремонтних роботах на відділенні. 18.09.2018 р. переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації при ВК № 72. Працевлаштований до продовольчого складу установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Приймає участь у суспільно-корисному житті відділення та у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених. У вчиненні злочину розкаюється.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції вказав, що сумлінним відношенням до праці та поведінкою засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення засудженого, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та матеріали особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

За змістомст.81КК України,єдиною ідостатньою підставоюумовно-достроковогозвільнення особи,яка маєправо зазаконом привідбутті певноїчастини покарання,є досягненняоднієї зцілей покарання виправленнязасудженого,що підтверджуєтьсяйого сумлінноюповедінкою іставленням допраці.Умовно-достроковезвільнення відвідбування покаранняможе бутизастосоване післяфактичного відбуттязасудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому. Приймаючи рішення про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався та належним чином не мотивував своє рішення.

Задовольняючи клопотання, суд виходив з того, що сумлінним відношенням до праці та поведінкою засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення.

Однак, з таким висновком погодитися не можна, з огляду на наступне.

Під час розгляду клопотання суд першої інстанції належним чином не врахував відомості про особу засудженого ОСОБА_6 .

Як вбачаєтьсяз матеріалівособової справи, ОСОБА_6 має 4 стягнення, які знято та погашено у встановленому законом порядку. Разом із тим, про 2 стягнення у поданні ВК не повідомлялося (за фактом вилучення рідини з запахом алкоголю та дріжджів)

Зокрема, стягнення накладалися у зв`язку із виявленням 28.09.2016 р. у ОСОБА_6 загостреної металевої пластини довжиною 17 см, а також у зв`язку із виявленням 07.10.2016 р. рідини з запахом алкоголю ємністю 2 л, та 27.12.2016 р. - вилученням дріжджів. Тобто, порушення, допущені ОСОБА_6 , є злісними.

Як вбачається з характеристики від 23.04.2018 р., засуджений ОСОБА_8 у відношенні представників адміністрації не завжди ввічливий та коректний, закон ні вимоги персоналу виконує тільки під контролем адміністрації. Адміністрацією ВК № 72 був зроблений висновок про те, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, і що він не заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Такі відомості про особу ОСОБА_8 , на думку суду, негативно його характеризують.

Крім того, як видно з наданих прокурором суду матеріалів, вже після постановлення судом оскаржуваної ухвали, до набрання нею законної сили, ОСОБА_8 , відбуваючи покарання на дільниці соціальної реабілітації, 06.03.2019 р. допустив злісне порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме вживання спиртних напоїв, що також негативно його характеризує.

Хоча стягнення ОСОБА_8 зняті та погашені, він за наданою суду характеристикою від 04.02.2019 р. характеризується позитивно, має заохочення та працює, у той ж час, вищевказані відомості про особу ОСОБА_8 вказують на відсутність у нього сумлінної поведінки у ході відбування покарання.

Також є слушними доводи прокурора про те, що в матеріалах особової справи відсутні відомості про те, що засуджений був працевлаштований. Тобто, відомості про наявність у нього заохочень за сумлінне виконання за підсумками роботи, викликають обгрунтовані сумніви.

Апеляційний суд вважає, що дані про особу засудженого у своїй сукупності свідчать про недостатність позитивних змін у особистості засудженого і неготовність його до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки.

Тому, відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, у зв`язку із чим висновок суду першої інстанції про це є помилковим.

Таким чином, судом першої інстанції застосовано закон, який не підлягав застосуванню, а саме ст. 81 КК України. У зв`язку із чим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 409, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівникаВознесенської місцевоїпрокуратури Миколаївськоїобласті ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Вознесенськогоміськрайонного судуМиколаївської областівід 28лютого 2019року у відношенні ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» та голови спостережної комісії при виконкомі Вознесенської міської Ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 відвідбування покарання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...