В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2018 Справа №607/8872/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001129 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 3-го курсу ТНТУ імені Пулюя, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , який 18 квітня 2018 року близько 10 год. перебував у приміщенні торгової зали супермаркету «Сільпо», що в ТЦ «Орнава» по вул.Живова, 15а, в м.Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, із торгового стелажа, намагався таємно, з корисливих мотивів, викрасти три упаковки контрацептивів марки DUREX «ІNVISIBLE» ультра тонкі вартістю 61, 86 грн. кожна та одну упаковку контрацептивів марки DUREX «RealFeel» вартістю 61, 86 грн., загальною вартістю 247,44 грн., які надалі заховав в кишені куртки, однак пройшовши повз касу, направився до виходу з магазину, де виконавши усі дії, які вважав необхідними для завершення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході із даного супермаркету був зупинений працівником служби охорони супермаркету ТОВ «Сільпо-Фуд».

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

15 травня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 15 травня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 15 травня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1