Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/168/19
ун. № 759/7000/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2017 за № 0000870,стосовно:

ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 358 (в редакції Закону від 05.04.2001) КК України,

ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачена ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , інші учасники судового провадження: представник потерпілого ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва 08.05.2018 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2017 за № 0000870, стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст.358 (в редакції Закону від 05.04.2001) КК України, ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 , думку якого підтримала прокурор ОСОБА_9 , просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вказуючи, що у кримінальному провадженні дотримані всі вимоги, передбачені ст. 32, 291 КПК України. Також заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм злочинах. Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 переховуються від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Обвинувачені обізнані про розслідування Генеральною прокуратурою України кримінального провадження за їх підозрою та їх виклики до слідчого та суду. ОСОБА_5 умисно переховується від слідства та суду на території Ізраїлю, ОСОБА_7 на території Російської Федерації. Відтак, наявні підстави для здійснення стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спеціального судового провадження.

Крім того, прокурори ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не заперечували щодо здійснення трансляції судових засідань технічними засобами суду до мережі Інтернет на You Tube канал «Судова влада України» та порталу «Судова влада України».

Представник потерпілого ОСОБА_13 підтримав думку прокурорів щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та здійснення спеціального судового провадження, а щодо здійснення трансляції судових засідань технічними засобами суду до мережі Інтернет yа You Tube канал «Судова влада України та порталу «Судова влада України» поклався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_11 заперечив щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з таких підстав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: щодо встановлення фактичних обставин не встановлені елементи об`єктивної сторони злочину; не визначено безпосередній предмет злочинного посягання, вартість об`єктів, мотив дій ОСОБА_5 ; щодо правової кваліфікації та формули обвинувачення висновки обвинувачення щодо мотиву виконання ОСОБА_5 певних дій, які розцінюються як злочинні, не відповідають визначеній слідством правовій кваліфікації за ст. 191 КК України, а формула обвинувачення не відповідає правовій кваліфікації. Також реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає інформації про рух кримінального провадження, викладеному в обвинувальному акті (ст. 109 КПК України). У реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні, надані стороною захисту клопотання та інформація про їх вирішення у відповідності до положень ст. 110 КПК України, зокрема, про місце постійного проживання ОСОБА_5 у державі Ізраїль, громадянство ОСОБА_5 , забезпечення заходів безпеки для прибуття на виклик до органів досудового розслідування в Україну тощо. Крім того зазначив, що досудове розслідування завершене з порушенням строків, визначених законом (ст. 113, 114, 219 КПК України). Також заперечив щодо клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, з тих підстав, що ОСОБА_5 не було вручено в установленому законом порядку повідомлення про підозру та обвинувальний акт, тому останній не набув статусу підозрюваного у порядку встановленому КПК України. Сторона захисту та сам ОСОБА_5 неодноразово надавали органу досудового розслідування документальну інформацію про місце постійного проживання ОСОБА_5 та громадянство. Відтак, процедура спеціального досудового розслідування розпочата з порушенням вимог ст. 7, 9, 42, 52, 2971 КПК України. Також зазначив, що під час досудового розслідування була порушена підслідність, оскільки з 16.07.2016 інкриміновані ОСОБА_5 злочини підслідні НАБУ (ч. 5 ст. 216 КПК України). Крім того, підтримав своє клопотання по закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України (в редакції Закону № 2213-VIII від 16.11.2017 та Закону № 2147-VII від 03.10.2017). Щодо здійснення трансляції судових засідань технічними засобами суду до мережі Інтернет на You Tube канал «Судова влада України» та порталу «Судова влада України» не заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_12 заперечила щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з таких підстав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: обвинувальний акт не містить відомостей про потерпілого; в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення. Також заперечила щодо клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, з тих підстав, що ОСОБА_7 не було вручено в установленому законом порядку повідомлення про підозру та обвинувальний акт. Сторона захисту та сам ОСОБА_7 неодноразово надавали органу досудового розслідування документальну інформацію про місце постійного проживання на території Російської Федерації. Щодо здійснення трансляції судових засідань технічними засобами суду до мережі Інтернет на You Tube канал «Судова влада України» та порталу «Судова влада України» не заперечувала.

Захисник ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_6 підтримали вказані клопотання захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і просили їх задовольнити. Щодо здійснення трансляції судових засідань технічними засобами суду до мережі Інтернет на You Tube канал «Судова влада України» та порталу «Судова влада України» не заперечували.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені неодноразово шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст. 2975 КПК України (газета «Урядовий кур`єр» № 166 від 06.09.2018, № 228 від 04.12.2018, № 13 від 22.01.2019, № 53 від 19.03.2019), а також шляхом виставлення інформації на порталі «Судова влада України».

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Положеннями ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.
Якщо у справі декілька обвинувачених, суд постановляє ухвалу лише стосовно тих обвинувачених, щодо яких існують обставини для спеціального судового провадження.
Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст. 2975 цього Кодексу. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
За наявності у такому провадженні інших обвинувачених за клопотанням прокурора судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні у одному кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 201 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 2971 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Розгляд клопотань про здійснення спеціального досудового розслідування, спеціальне судове провадження щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 2971 цього Кодексу, а також у цьому пункті, здійснює суд за правилами підсудності, встановленими ст. 32 цього Кодексу.
Вимоги щодо особливостей застосування глави 241 цього Кодексу, передбачені цим пунктом, поширюються на кримінальні провадження, у яких підозрюваний, крім неповнолітнього, на момент звернення до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування або обвинувальним актом оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні відомості, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Кримінальні провадження, у яких здійснювалося спеціальне досудове розслідування щодо злочинів, передбачених цим пунктом, і обвинувальні акти направлені до суду до спливу строку, передбаченого абзацом першим цього пункту, а так само кримінальні справи, які станом на цю дату перебувають на розгляді суду, розглядаються з урахуванням правил спеціального судового провадження та особливостей, визначених цим пунктом.
Відтак, спеціальне судове провадження здійснюється згідно із загальними правилами судового розгляду, передбаченими КПК України з урахуванням особливостей розгляду справи в порядку спеціального провадження.

При цьому, якщо у випадку, передбаченому ч. 2 ст. 2971 КПК України, не вимагається до обвинувального акта додавати розписку підозрюваного про його отримання (п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України), то це не означає, що обвинувальний акт не повинен бути направлений обвинуваченому. Оскільки саме з цього часу обвинувачений вважається проінформованим про пред`явлене обвинувачення.

Разом з тим, у підготовчому судовому засіданні достеменно встановлено, що обвинувальний акт обвинуваченим ОСОБА_5 , який має громадянство держави Ізраїль, та ОСОБА_7 , який проживає на території Російської Федерації, як за останнім відомим місцем проживання, так і в порядку, визначеному положеннями про міжнародну правову допомогу в кримінальних провадженнях, направлений не був.
Як встановлено, даний обвинувальний акт був затверджений заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 07 травня 2018 року, а вже на наступний день 08 травня 2018 року був прийнятий судом. Вказаний обвинувальний акт був направлений обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не за відомими адресами їх проживання за межами України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справи «Колоцца проти Італії» від 12.02.1985, «»Шомоді проти Італії» від 18.05.2004, «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001, «Зейдович проти Італії») суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні стороною обвинувачення всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя. Таким чином, положення КПК України зобов`язують сторону обвинувачення використати всі, передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого.
Так, стороною обвинувачення не надано даних, які б вказували про те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знають або мають знати про пред`явлення їм обвинувачення, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Пункт 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права як бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
Таким чином, беручи до уваги те, що суду не надано належних доказів на підтвердження тих обставин, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 направлено, а вони отримали або мали отримати, в тому числі і в порядку міжнародної правової допомоги обвинувальний акт, додані до нього додатки, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акта та клопотання про здійснення спеціального судового провадження.
Київський апеляційний суд (Апеляційний суд міста Києва) дотримується аналогічної позиції (ухвала від 24.07.2017 справа № 11-кп/796/1464/2017, пр. № 1-кп/759/120/17, ун. 759/16863/16-к).
Щодо звернення редакції Всеукраїнської газети «Правдошукач» про здійснення трансляції судових засідань технічними засобами суду до мережі Інтернет yа You Tube канал «Судова влада України та порталу «Судова влада України», то дане звернення колегія суддів залишає без розгляду з підстав повернення обвинувального акта.

Під час усунення недоліків обвинувального акту стороні обвинувачення доцільно звернути увагу на зауваження сторони захисту щодо формулювання обвинувачення, недоліки якого можуть стати підставою для скасування будь-якого судового рішення (постанова Верховного Суду від 14.03.2019 № 759/9978/14-к).
Також за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення злочину, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному конкретному провадженні. При чому «місце вчинення злочину» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Як вбачається з обвинувального акта: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 358 (в редакції Закону від 05.04.2001) КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209 КК України.

При цьому, з вище вказаного вбачається, що найбільш тяжким злочином, який інкримінується обвинуваченим, а саме ОСОБА_7 , є злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, санкцією якого встановлено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Відповідно до обвинувального акта (т. 1 а.п. 149, т. 2 а.п. 12-13) злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, є закінченим з моменту вчинення останнього із задуманих злочинних діянь, тобто досягнення, єдиної мети, якої прагнула досягти винна особа, а саме: реєстрації 19-20.11.2007 права власності на об`єкти за ТОВ «Медінвесттрейд» та ТОВ «Танталіт» в КП «Вишгородське БТІ», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишгород, просп. Шевченка, 1, прим. № 15.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2971, 314, 369-372, 376, п. 201 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2017 за № 0000870, з додатками стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 358 (в редакції Закону від 05.04.2001) КК України, ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209 КК України, та клопотання про здійснення спеціального судового провадження, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3