Справа №635/9289/18
Провадження №1-кс/635/25/2019

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
ВСТАНОВИВ:
16 січня 2019 року до суду надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій він зазначив, що приєднується до скарги дружини на бездіяльність слідчого і просить її задовольнити.
Заявники в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Доводи, викладені в заяві підтримали і просили заяву задовольнити у повному обсязі.
Слідчий у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що ніхто з учасників у судове засідання не з`явився, фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.4 ст.107 КПК України, не проводилось.
Судом встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Харківского РВ ГУМВС України в Харківській області (нині Харківський ВП ГУНП в Харківській області) ОСОБА_4 від 20.07.2011 року, було порушена кримінальна справа за заявою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за фактом заволодіння належною заявникові квартирою АДРЕСА_1 .
Постановою старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , від 27.07.2011 року ОСОБА_6 був визнаний потерпілим у цій кримінальній справі.
Постановою старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 01 вересня 2011 року був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_5 . Арешт був накладений з метою подальшого збереження квартири, як речового доказу по справі.
Як вбачається з копії договору купівлі-продажу, посвідченого 01 вересня 2009 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 за реєстровим №2860, ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_8 , від імені якого за довіреністю діяв ОСОБА_9 , 6/10 часток комунальної квартири АДРЕСА_1 , які складаються з житлових кімнат - НОМЕР_1 (площею 12,6 кв.м.), 8 (площею 11,6 кв.м.); лоджії площею 2,8 кв.м. та частини місць загального користування площею 12,8 кв.м.
Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_5 серія НОМЕР_2 , виданого 21 листопада 2002 року Харківським РВ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_5 05 грудня 2002 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 .
Постановою старшого слідчого Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 від 20 вересня 2011 року провадження у кримінальній справі №90110490 було зупинено на підставі п.3 ст.206 та ст.209 КПК України (в редакції 1960 року).
Пунктом 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) встановлено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Порядок накладення та скасування арешту на майно під час досудового розслідування було врегульоване статтею 126 КПК України (в редакції 1960 року). У цій статті, зокрема зазначено, що забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого, підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.
Скасування арешту на цій стадії було можливе лише за постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба (частина 6 статті 126 КПК України в редакції 1960 року).
У судовому засіданні встановлено, що і на час зупинення кримінального провадження у 2011 році, і на теперішній час подружжя ОСОБА_12 не має ані статусу підозрюваних ані статусу обвинувачених.
Також у судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2018 року ОСОБА_3 зверталась до начальника СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області з клопотанням щодо зняття арешту з належної їй та чоловіку квартири. Однак, до теперішнього часу зазначене клопотання розглянуте слідчим не було.
Частиною 1 статті 174 КПК України (в редакції 2012 року) встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При розгляді скарги ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 судом враховується той факт, що на час звернення ОСОБА_3 до начальника СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області з клопотанням про скасування арешту, спливли строки давності, передбачені п.3 ч.1 ст.49 КК України.
Крім того, суд зазначає, що санкція частини 2 статті 190 КК України, за якою внесені відомості до ЄРДР, не містить ані у якості основного покарання, ані у якості додаткового - конфіскації майна.
Таким чином, оголошені та досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що на теперішній час відсутні підстави, передбачені діючим процесуальним кодексом, для подальшого арешту майна, а тому заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.174, 303-309 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Суддя ОСОБА_1