Справа № 495/8417/17
Номер провадження 1-кп/495/172/2019
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

18 березня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши у залі суду відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0002043 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 304 ч. 2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 304 ч. 2 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід, спливає 21.03.2019 року.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 може переховатися від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків, чим буде перешкоджати встановленню істини по справі, раніше притягався до кримінальної відповідальності та може знов вчинити новий злочин.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки у сторони обвинувачення немає доказів.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою її підзахисному, оскільки вважає його необґрунтованим. Прокурором не надано жодного доказу про існування ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КК України. Просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, те що він є мешканцем одного селища з потерпілими та свідками, у зв`язку з чим на думку суду може незаконно впливати на них, враховуючи його вік та стан здоров`я, сімейний стан та міцність соціальних зв`язків, розмір майнової шкоди у завдані якої він обвинувачується, те, що всі докази по справі ще не досліджені та ні всі особи допитані, суд вважає, що запобіжний захід, обраний у відношенні обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, підлягає продовженню на 60 днів, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та на даний час не відпали ризики передбачені ст.177 КПК України
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід, обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою, вважати продовженим на 60 днів тобто до 16. 05.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: