Справа № 298/2006/18
Номер провадження 1-кп/298/33/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з прийняттямУказу Президента України № 33/2018 від 15 лютого 2018 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2018 році», будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, отримавши 18 жовтня 2018 року під розпис повістку, відповідно до якої, він, 22 жовтня 2018 року мав з`явитися до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до призовного пункту у складі команди № НОМЕР_1 у військову частину НОМЕР_2 із місцем дислокації в АДРЕСА_2 .
В подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, не пояснивши причини своєї неявки, 22 жовтня 2018 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги ст.65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України № 33/2018 від 15 лютого 2018 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2018 році», тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Про вчинений злочин щиро жалкує, а тому просив суд суворо його не карати.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має. Тому суд, допитавши обвинуваченого, дійшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Як особа ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Судом при призначенні покарання також враховуються вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого та обставини справи, суд дійшов висновку, що покарання за вчинення злочину, передбаченого ст.335 КК України слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1