КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/448/2019
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , зі змінами адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року,

за участю прокурора: ОСОБА_9

представників потерпілої: ОСОБА_10 , ОСОБА_8

захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_14 , на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0001716 від 20.10.2017.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що з матеріалів кримінального провадження №0001716 убачається, що досудове розслідування проведено в повному обсязі у відповідності до норм КПК України. Висновки прокурора є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, постанова про закриття кримінального провадження є вмотивовано і відповідає вимогам ст.110 КПК України, органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_6 , в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у Печерському районному суді міста Києва скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0001716 щодо підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 від 20.10.2017 року у зв`язку з встановленням відсутності в їх діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Вважає, що ухвала слідчого судді постановлена за результатами судового розгляду, в якому залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Судове рішення є таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_6 зазначає, що неповнота судового розгляду полягає в тому, що судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Так, під час розгляду скарги у відкритому судовому засіданні заявником неодноразово заявлялося клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження та їх дослідження з метою встановлення обґрунтованості рішення слідчого про закриття кримінального провадження, проте у задоволенні клопотань слідчим суддею було відмолено.

Невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження полягає в тому, що суд за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Як наслідок, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині встановлення відсутності в діях підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 від 20.10.2017 року складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Представник потерпілої вказує, що незважаючи на вимогу щодо всебічності, повноти й неупередженості дослідження всіх обставин кримінального провадження за основу постанови слідчого про закриття кримінального провадження покладена оцінка лише одного доказу - судово-економічної експертизи № 6072/6073/10761-10766 від 23.06.2017.

Проте, ознайомлення з її предметом свідчить про те, що вона не може покладатися в обґрунтування жодних рішень ані слідчого, ані суду, оскільки експертом в ході дослідження було з`ясовано питання права.

Так, як визначено у відповідному висновку судово-економічної експертизи, документально не підтверджується, що ОСОБА_7 була кінцевим бенефіціарним власником низки підприємств холдінгу «Агрейн» та на підставі вказаного висновку експерт також дійшов до переконання про те, що ОСОБА_7 не могли бути заподіяні збитки внаслідок відчуження корпоративних прав.

Однак, чинне законодавство не ставить в якості обов`язкової умови визначення за особою статусу бенефіціарного власника, встановлення факту формального володіння активами підприємства. Основною ознакою бенефіціарного володіння є можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб. З огляду на ці положення законодавства, експерт одноособово шляхом дослідження статутних та реєстраційних документів підприємств не може встановити юридичний факт бенефіціарного володіння тією чи іншою юридичною особою, оскільки з`ясування цього питання можливе лише за умови проведення повного, всебічного та неупередженого з розслідування та судового розгляду. Тобто є результатом кваліфікації процесу встановлення та юридичного закріплення відповідності ознак певної дії, бездіяльності, події, суб`єкта тощо їх юридичним ознакам, передбачених у визначених правових формах.

Таким чином, незважаючи на пряму заборону використання такого фактичних даних у кримінальному процесуальному доказуванні, слідчим призначено, а експертом проведено дослідження, яке за своєю сутністю вирішує питання правової кваліфікації тих або інших явищ.

Аналогічними, тобто такими, що суперечать закону, є результати оцінки прокурором висновків експерта, що стосуються факту спричинення майнової шкоди ОСОБА_7 , оскільки вони є теж виключною компетенцією органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до вимог ст. 91, ст. 242 КПК України експертом встановлюється не сам факт спричинення або неспричинення збитків, а їх розмір. У свою чергу, факт спричинення майнової шкоди (матеріальних збитків) вже було достовірно встановлено органом досудового розслідування, у зв`язку із чим за ОСОБА_7 визнано статус потерпілої, про що є відповідне повідомлення слідчого.

В змінах до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 від 20.10.2017 про закриття кримінального провадження № 0001716 від 12.08.2015.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_12 , в інтересах ОСОБА_30 , просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, оскільки вона є законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу відхилити, оскільки її доводи є необґрунтованими, незаконними, не доведені належними і допустимими доказами.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, оскільки висновки суду є законними та підтверджені належними доказами, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки її доводи є необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представників потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу зі змінами та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_9 та захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали судових проваджень та матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів провадження, постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 від 20.10.2017 закрито кримінальне провадження №0001716 щодо підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_17 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , у зв`язку з встановленням відсутності в їх діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , на постанову прокурора про закриття кримінального провадження № 0001716, слідчий суддя, на якого Кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, перевіривши законність прийнятої прокурором постанови, обґрунтовано зазначив, що прокурор, приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, дотримався вимог кримінального процесуального закону: згідно ч. 2 ст. 9, ст. ст. 94, 110, 284 КПК України належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги на постанову прокурора про закриття кримінального провадження, слідчий суддя своє рішення обґрунтував тим, що досудове розслідування проведено в повному обсязі у відповідності до норм КПК України. Висновки прокурора є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, а доводи захисника щодо неповноти досудового розслідування та невірних висновків прокурора при закритті кримінального провадження не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду провадження.

Апеляційний суд в силу положень ч. 6 ст.22 КПК України, розглядаючи апеляційну скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, перевіряє рішення слідчого на предмет забезпечення реалізації в ході досудового розслідування процесуальних прав сторін кримінального провадження та виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ст.93 КПК України сторона захисту та потерпілі наділені правами самостійно збирати докази або ініціювати їх збирання шляхом проведення слідчих (розшукових) дій. Ініціювання стороною захисту або потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст.220 КПК України. В свою чергу відповідно до ст.303 КПК України рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може бути оскаржене до слідчого судді особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Отже потерпіла та її представники була забезпечені комплексом процесуальних прав, які дозволяли їм брати активну участь у розслідуванні кримінального провадження, збирати докази як безпосередньо так і шляхом ініціювання відповідних питань перед слідчим.

Об`єктивних даних про те, що слідчий або прокурор перешкодили потерпілій або її представникам реалізувати свої процесуальні права під час досудового розслідуванні кримінального провадження №0001716, апеляційному суду не надано.

Підстави для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції передбачені ч. 1 ст. 415 КПК України, вказаний перелік є вичерпним.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в апеляційних вимогах просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 березня 2018 року про відмову в задоволенні його скарги на постанову про закриття кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, при цьому доводи апеляційної скарги не містять жодних обставин чи доказів, передбачених ст. 415 КПК України, які дають підстави для прийняття апеляційним судом відповідного рішення.

Як передбачено ч. 6 ст. 22, ст. 23 КПК України суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, і безпосередньо досліджує докази у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції за клопотанням учасників судового провадження зобов`язаний повторно дослідити обставини кримінального провадження, якщо вони були досліджені судом неповно або з порушеннями, та може дослідити докази, які не були досліджені судом першої інстанції при наявності відповідного клопотання або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Представники ОСОБА_7 ні в апеляційній скарзі, ні при апеляційному розгляді будь-яких клопотань про дослідження обставин кримінального провадження та зібраних у провадженні доказів, чи перевірки законності прийнятих на досудовому розслідуванні процесуальних рішень на спростування висновків суду першої інстанції не заявляли, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в дотримання вимог ст. ст. 22, 23, ч. 3 ст. 404 КПК України безпосередньо дослідити докази на спростування висновків суду першої інстанції, надавши їм оцінку у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України.

За таких обставин наведені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 доводи та обставини щодо неповноти та неправильності досудового слідства та судового розгляду не можуть бути визнані необхідними та достатніми для скасування ухвали суду першої інстанції з призначенням нового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 403 КПК України до початку апеляційного розгляду лише особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її.

Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року не подавав, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 403 КПК України не має права на подання змін та/або доповнень до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , оскільки він не наділений відповідними повноваженнями згідно кримінального процесуального закону, а подані ним зміни до апеляційної скарги не відповідають вимогам закону.

Крім того, судами раніше розглядалась скарга адвоката ОСОБА_33 в інтересах ОСОБА_34 , адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_17 на постанову прокурора від 20 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні №0001716 про закриття кримінального провадження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження. Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 з доводами і вимогами, аналогічними даній апеляційній скарзі без задоволення. Вказані судові рішення набрали законної сили, не змінені і не скасовані.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

З огляду на наведене та враховуючи, що по справі колегією суддів не встановлено таких порушень кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування рішення слідчого судді з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та зміни до апеляційної скарги, подані адвокатом ОСОБА_8 , задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , зі змінами адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 про скасування постанови прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 від 20 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0001716 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3