05.12.2018
Справа № 642/4735/18
Провадження №1кп/642/726/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з неявкою потерпілого ОСОБА_6 та свідків, та продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що строк тримання його під вартою спливає 07.12.2018, до цього часу неможливо закінчити розгляд справи, а ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні середньої тяжкості та тяжкого кримінального правопорушення, ніде не працює, за місцем реєстрації не проживав, відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, однак він ухилявся від явки до слідчого, внаслідок чого було оголошено його розшук та в подальшому ухвалою слідчого судді йому було змінено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою. Вказане свідчить про те, що він може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливо до спливу строку тримання його під вартою закінчити судовий розгляд справи.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти відкладення справи для виклику потерпілого та свідків, та заперечувала проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на недоведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, зазначила, що потерпілий, на її думку, дає неправдиві показання, просила змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав думку захисника, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.08.2018 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" до 12 жовтня 2018 року. Ухвалою суду від 9 жовтня 2018 року строк тримання ОСОБА_7 під вартою продовжено по 7 грудня 2018 року.

Закінчити судовий розгляд до спливу вказаного строку тримання під вартою обвинуваченого є неможливим, оскільки слід провести судовий розгляд справи.

Суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, санкцією ч.2 ст. 186 КК України передбачено покарання від 4 до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, однак у зв`язку з тим, що він не виконував покладені на нього обов`язки, не з`являвся на виклики слідчого, наведеною ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.08.2018 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність стосовно нього ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, вказані ризики не зменшились, та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд не приймає до уваги при вирішенні питання щодо запобіжного заходу посилання захисника на необґрунтованість обвинувачення, оскільки питання винуватості (невинуватості) обвинуваченого, а також оцінки доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження, та є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний обраний запобіжний захід.

За таких обставин підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, та клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 333, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Відкласти судовий розгляд у зв`язку з неявкою потерпілого ОСОБА_6 та свідків на 27 грудня 2018 року 11 год.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів по 2 лютого 2019 року включно.

Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою - по 2 лютого 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Суддя - ОСОБА_1