Справа № 173/711/18
Номер провадження1-кп/173/59/2019
15 лютого 2019 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозівський Слов`яносербського району Луганської області, громадянина України, який має повну базову середню освіту, не працюючого, одруженого, який не має неповнолітніх дітей на утриманні, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого
мешкання, а саме за адресою:
АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне
зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя
лову - однієї жилкової рибальської сітки, 17.11.2017 року, близько 10 години
00 хвилин прибув до Кам`янського водосховища (водойми загального
користування), неподалік від вул. Дніпровської, с.Бородаївка Верхньодніп-ровського району Дніпропетровської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою заздалегідь заготовленого та принесеного з собою забороненого знаряддя лову - однієї жилкової рибальської сітки ОСОБА_4 , у той же день та час, тобто 17.11.2017 року, близько 10 години 00 хвилин, прибув до Кам`янського водосховища (водойми загального користування), неподалік від вул. Дніпровської, с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, де в порушенні вимог чинного законодавства України, саме: ст.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15 лютого 1999 року №19, в яких визначено: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...», не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, на власному човні «Крим», який знаходився на березі, вийшов на воду Кам`янського водосховища поблизу вул. Дніпровської с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, де незаконно встановив у воді одну означену жилкову рибальську сітку довжиною 120 м, висотою 3,5 м, вічко 70x70мм. Після чого, повернувся на берег, та залишивши човен на березі Кам`янського водосховища відправився додому.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, 18.11.2017 року, близько 13 години 50 хвилин ОСОБА_4 повернувся на берег Кам`янського водосховища, де знаходився його човен «Крим», та вийшов на ньому на воду Кам`янського водосховища поблизу вул. Дніпровської с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, до місця встановлення забороненого знаряддя лову - однієї жилкової рибальської сітки, і витягнув її з води, тобто зняв раніше незаконно встановлену означену сітку з упійманою у неї рибою, і в цей час останній був помічений та затриманий на місці злочину працівниками поліції та рибінспекції.
18.11.2017 року в період часу з 15 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що ОСОБА_4 незаконно виловив з води Кам`янського водосховища (водойми загального користування) водні живі біоресурси, а саме: карась - 12 одиниць, лящ - 10 одиниць, судак - 4 одиниці.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, вилученні з природного середовища - Кам`янського водосховища (водойми загального користування) водних живих біоресурсів, ОСОБА_4 порушено вимоги чинного законодавства України, а саме: ст.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15 лютого 1999 року №19, в яких визначено: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...».
Тим самим, відповідно до додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209, своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв істотну шкоду державі в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, розмір якої відповідно до розрахунку суми збитків головного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , підтвердженого висновком судово-економічної експертизи №15/11.1/142 від 28.12.2017 року, складає 3944 гривні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.1 ст. 249 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України визнав повністю, та суду показав, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах він здійснював вилов риби за допомогою рибальської сітки. У скоєному щиро кається.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України, щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судові докази логічно взаємопов`язані і послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 249 КК України за ознаками незаконного зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого та обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.
Обговорюючи питання позовних вимог заявлених цивільним позовом щодо відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в сумі 3 944 гривень, суд керується ст. ст. 128, 129 КПК України, та роз`ясненням ПВС України від 31.03.1995 року та вважає, що матеріальна шкода в сумі 3 944 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлена сума не оспорюються обвинуваченим та знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, а також підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Судові витрати за проведення судово-економічної експертизи № 15/11.1/142 від 28.12.2017 року в розмірі 782 гривень 96 копійок, згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Що стосується питання речових доказів суд виходить з вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та вважає, що вони підлягають спеціальній конфіскації на користь держави.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-економічної експертизи № 15/11.1/142 від 28.12.2017 року в розмірі 782 (сімсот вісімдесят дві) гривні 96 копійок.
На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати на користь держави засоби та знаряддя незаконного вилову риби, а саме: одну жилкову рибальську сітку довжиною 120 метрів, висотою 3,5 м., вічко 70х70 мм., яка передана на відповідальне зберігання до камери схову ВП в річковому порту Амур-Гавань ДВП ГУНП в Дніпропетровській області;
човен «Крим» з підвісним двигуном «Парсун 5.8», які залишено на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 ;
рибу у кількості: карась 12 одиниць, лящ 10 одиниць, судак 4 одиниці, яка передана на відповідальне зберігання до рибоприймального пункту фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.
Головуючий: ОСОБА_1