Справа № 279/1486/18
Номер рядка звіту 46
номер провадження 1-кп/279/394/18 В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" листопада 2018 р.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не інваліда, раніше судимого: 30.07.1993 року Московським районним судом м.Києва за ст.ст.140 ч.3,17,140 ч.3,140 ч.2,42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 13.06.1995 року Дубненським районним судом Рівненської області за ст.ст.140 ч.3,140 ч.2,42,53 КК України до 2 років виправних робіт; 17.07.1997 року Московським районним судом м.Києва за ст.ст.140 ч.3,17,140 ч.3,42,43 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 03.05.2001 року Московським районним судом м.Києва за ст.ст.140 ч.4,17,145 ч.1,42,43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 29.11.2005 Голосіївським районним судом м.Києва за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 10.10.2011 року Голосіївським районним судом м.Києва за ст.ст.190 ч.2,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 15.06.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст.ст.15 ч.2,185 ч.1,75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 29.09.2016 року Голосіївським районним судом м.Києва ст.ст.15 ч.2,185 ч.2,71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі; проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Народичі, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, не інваліда, раніше судимого: 10.06.2005 року Народицьким районним судом Житомирської області за ст.185 ч.3 КК України до 6 місяців виправних робіт; 25.04.2007 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст.ст.198,185 ч.3,187 ч.2,396 ч.1,69,70 ч.1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 26.05.2015 року Народицьким районним судом Житомирської області за ст.185 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт; 11.02.2016 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст.ст.185 ч.2,75,76 КК Украни до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 22.09.2017 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ст.ст.185 ч.3,71 ч.1 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України,
22.10.2018 року ОСОБА_5 було призначено на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Коростенська виправна колонія (№71).
29.12.2017 Наказом №333 начальника Державної установи «Коростенська виправна колонія (№71) «Про закріплення начальників відділень соціально-виховної та психологічної служби за відділеннями колонії» майора внутрішньої служби ОСОБА_5 було закріплено за відділенням №6 та КДіР.
08.02.2018 року близько 12 години майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , перебуваючи у форменому одязі на своєму робочому місці, а саме на території Державної установи «Коростенська виправна колонія (№71), яка розташована по вул.Білокорицьке шосе, 4, м.Коростень, Житомирської області, та виконуючи свої службові відповідно до Розділу III Посадової інструкції №36 начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Коростенська виправна колонія (№71), затвердженої 01.08.2017 року начальником Державної установи «Коростенська виправна колонія (№71) підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 , проводячи щоденний плановий обхід дільниці карантину, діагностики і розподілу, зайшов у спальне приміщення КДіР з метою огляду технічного стану приміщення, виявлення предметів, виробів і речовин, зберігання яких засудженими заборонено, організації робіт з підтриманням належних побутових умов у відділенні, дотримання чистоти і порядку у приміщенні та на прилеглій території, збереження майна відділення, виявив на одному із спальних місць заборонений предмет, а саме мобільний телефон із під зарядним пристроєм, взяв у ліву руку та поклав у зовнішню ліву кишеню своєї форменої куртки, таким чином вилучив даний предмет. Спостерігаючи за діями ОСОБА_5 , засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на той момент перебували у спальному приміщенні КДіР, підійшли до останнього та наказали повернути вилучений мобільний телефон із під зарядним пристроєм. Виконуючи свої службові обов`язки ОСОБА_5 роз`яснив засудженим, що дані речі відносяться до Переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено та їх дії направлені на повернення вилученого мобільного телефону із під зарядним пристроєм являються незаконними. Після чого, засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не погоджуючись з такими діями ОСОБА_5 , почали вчиняти злочинні дії направлені на відібрання у останнього вилученого мобільного телефону, а саме ОСОБА_7 став за спиною ОСОБА_5 та почав тримати його за формений одяг в районі спини з метою обмеження його рухів та подолання спротиву їх незаконним діям, а в цей момент ОСОБА_6 схопив двома руками ліву руку ОСОБА_5 , та використовуючи фізичну силу рук, почав її витягати із зовнішньої лівої кишені форменої куртки. Продовжуючи свої злочині дії, засуджений ОСОБА_6 витягнув з кишені куртки ліву руку майора ОСОБА_5 , яка в той момент тримала вище вказаний мобільний телефон із під зарядним пристроєм. Тоді, з метою подолання фізичного спротиву ОСОБА_5 та з метою відібрання вилучених речей ОСОБА_6 за допомогою фізичної сили рук застосував больовий прийом на суглоб кисті лівої руки ОСОБА_5 , у вигляді залому суглобу кисті даної руки всередину, чим заподіяв ОСОБА_5 ушкодження зв`язок лівого променево-зап`ястного суглобу при наявності набряку м`яких тканин кисті з обмеженням рухів в суглоб, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи №39 від 13.02.2018 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. В результаті чого, ОСОБА_5 розжав пальці лівої руки та відпустив мобільний телефон із під зарядним пристроєм. Тоді, засуджений ОСОБА_6 відібрав мобільний телефон із під зарядним пристроєм та вийшов із спального приміщення КДіР, а засуджений ОСОБА_7 припинив тримати за формений одяг ОСОБА_5 і залишився у спальному приміщенні КДіР.
Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_7 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України.
Такі встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному, від дачі показань відмовився, зазначивши, що в обвинувальному акті всі фактичні обставини злочину викладені вірно та ним не оспорюються. Запевнив суд, що такого більше не повториться, шкодує, що так сталося, попросив вибачення у потерпілого, просив призначити мінімальне покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, розкаявся у скоєному, від дачі показань відмовився, вказав, що всі фактичні обставини злочину не оспорює. Попросив вибачення у потерпілого та просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 08.02.2018 року близько 12 години, перебуваючи на службі та виконуючи свої службові обов`язки, зайшовши у спальне приміщення КДіР, виявив на одному із спальних місць заборонені предмети, а саме мобільний телефон із під зарядним пристроєм. Однак, засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали вимагати повернути вказані речі їм на, що він відмовився. Тоді, ОСОБА_10 став за його спиною та почав тримати за формений одяг з метою обмеження його рухів, а ОСОБА_6 схопив двома руками його ліву руку та застосовуючи фізичну силу, почав її витягувати із зовнішньої лівої кишені куртки. Витягнувши руку із кишені, ОСОБА_6 заломив його ліву руку, заподіявши ушкодження зв`язок, та відібрав у нього мобільний телефон із під зарядним пристроєм. Вказав, що обвинувачені після вчиненого ними майже одразу почали проявляти каяття, так як зрозуміли, що накоїли, тому на суворому покаранні він не наполягає.
Також винність обвинувачених доводиться дослідженими письмовими доказами:
витягом з ЄРДР зі змісту якого слідує, що відомості про вчинення злочину було внесено на підставі заяви потерпілого з правовою кваліфікацією дій за ч.2 ст.345 КК України; протоколом прийняття заяви потерпілого; протоколом огляду місця події від 08.02.2018 року, яким зафіксовано місце вчинення злочину, з фото таблицею до нього; довідкою травмпункту Коростенської ЦМЛ від 08.02.2018 року про надання потерпілому медичної допомоги, даними протоколу слідчого експерименту від 20.03.2018 року в якому зафіксовано відтворення потерпілим обставин вчиненого злочину, з фото таблицею до нього; наявність, розташування та тяжкість отриманих потерпілим тілесних ушкоджень встановлені проведеною по справі судово-медичною експертизою та підтверджуються її висновком. Наведені докази є належними та допустимими.
Зауважень щодо належності та допустимості представлених стороною обвинувачення доказів від сторони захисту не надійшло.
Як особа ОСОБА_6 працездатного віку, зі слів до арешту працював, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше неодноразово судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
Як особа обвинувачений ОСОБА_7 молодого, працездатного віку, зі слів до арешту працював, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, на спеціалізованих обліках не перебуває, характеризується задовільно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинувачених до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованому їм злочині.
Обираючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу винних та їх вік, відношення до вчиненого, що обвинувачені, раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, думку потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання, що злочин вчинили в період відбування покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що обвинуваченим може бути обрано покарання лише пов`язане з ізоляцією від суспільства, відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ними злочин у виді позбавлення волі, з частковим приєднанням покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 29.09.2016 року (не відбута частина якого становить 1р. 8міс. 25днів (відбуває покарання з 15.01.2018 року), а ОСОБА_7 вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.09.2017 року (не відбута частина якого становить 1р. 7міс. 18днів (відбуває покарання з 30.04.2017 року), за правилами ст.71 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім для попередження вчинення ними нових злочинів.
Враховуючи, що за правилами ст.71 КК України приєднується не відбуте покарання за попереднім вироком, частину якого ОСОБА_6 10 міс. 6 днів вже відбув, а ОСОБА_7 відбув 1 р. 6 міс. 22 дні, строк відбування покарання обчислюється з дня постановлення вироку.
Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченим на досудовому слідстві не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
За правилами ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 29.09.2016 року і остаточно для відбування ОСОБА_6 визначити покарання за сукупністю вироків 2 роки 3 місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з 21.11.2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався, цивільний позов не пред`являвся.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
За правилами ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.09.2017 року і остаточно для відбування ОСОБА_7 визначити покарання за сукупністю вироків 2 роки 1 місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з 21.11.2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не обирався, цивільний позов не пред`являвся.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1