У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Врадіївка Миколаївської області, громадянина України, раніше судимого 23.06.2016р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, судимість не погашена, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5
підозрюваний: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_8

__________________________________________________________________

провадження № 11-сс/784/35/19 слідчий суддя : ОСОБА_9

категорія: запобіжний захід доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги .

Прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2018 року, та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за міцем його проживання АДРЕСА_1 , цілодобово строком на 60 днів.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог, щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що слідчий суддя відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 безпідставно вказав про відсутність в діях останнього складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, натомість зазначивши про наявність ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, здійснивши не властиві слідчому судді повноваження.

Не погоджується прокурор і із висновками слідчого судді стосовно недоведеності слідчим недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню наявних ризиків.

Вважає, що зважаючи на наявність всіх перерахованих в клопотанні ризиків, слідчим суддею безпідставно відмовлено в клопотанні про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, погодженого з прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 щодо застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюються в тому, що 24.04.2017 р. близько 21.00 год. ОСОБА_7 разом з неповнолітнім ОСОБА_10 знаходились на дорозі біля огородженого подвір`я ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_7 достовірно знаючи, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітнім, а також усвідомлюючи, що ним планується вчинення крадіжки, шляхом переконання у вигідності вчинення певних дій, запропонував ОСОБА_12 разом з ним вчинити злочин, на що останній погодився, втягнувши таким чином останнього у злочинну діяльність. Виконуючи задумане, цього ж дня о 21 год.30 хв. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , переслідуючи корисну мету та умисел направлений на таємне викрадення металевих тисків, прийшли до території огородженого парканом подвір`я ОСОБА_11 та пройшовши через отвір у паркані демонтували металеві тиски вартістю 500 грн та викрали їх. Після чого збули тиски ОСОБА_13 за 200 грн, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 500 грн.

Вказані факти внесені 25.04.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України за № 0000143.
25.05.2017 року ОСОБА_7 в порядку ст. 281 КПК України оголошено в розшук.

27.12.2018 року ОСОБА_7 був затриманий.

В клопотанні слідчого необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, вмотивоване існуванням таких ризиків: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також ризику вчинення їм іншого кримінального правопорушення.

Після вивчення матеріалів клопотання, допиту учасників судового провадження слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити. Але зазначив, що до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, суддя вказав, що прокурором в судовому засіданні не було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним саме кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1ст. 304 КК України.

Крім того, суддя вказав, що хоч прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, але, на думку слідчого судді, прокурором не було в судовому засіданні доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам вказаних вище, а тому до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили про залишення ухвали без змін та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи так і положення ст. 194 КПК України.
Так, застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України за № 0000143.

Зауважено, що 16.05.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 зазначив, що здобуті на даний час органом досудового розслідування докази в достатній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, а не інкримінованому органом досудового розслідування злочину, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає слушними доводи апелянта про передчасність оцінки слідчим суддею кваліфікації дій підозрюваного, оскільки це не є предметом розгляду під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, а розглядається судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті.

Разом з тим, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Існування вказаних ризиків об`єктивно підтверджується тим, що, ОСОБА_7 раніше також був засуджений за вчинення корисливих злочинів, передбачених ст. 185 КК України та вчинив даний злочин в період іспитового строку.

Також, колегія погоджується з висновком слідчого судді, щодо того, що ні в клопотанні, ані в судовому засіданні не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам вказаних вище, а тому, згідно з положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України, суддя відмовив в застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурора захисник та підозрюваний наполягали на тому, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю, про те що знаходиться в розшуку підозрюваний певний час не знав, а коли отримав повістки, завжди з`являвся до слідчого, що свідчить про його належну процесуальну поведінку, крім того, захисником було надано апеляційному суду довідку з Врадіївської районної центральної лікарні, в якій зазначено, що у ОСОБА_7 наявний подвійний перелом нижньої щелепи та останній потребує хірургічного втручання.

Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 цього кодексу, колегія вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваного з покладенням на нього додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Апелянтом не наведено жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.376,405,407 ч. 3, 422, 424 ч. 4, 532КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: