КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_7 , шляхом встановлення заборони користування та відчуження будь-яким особам будь-яким способом.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, яке визнано речовим доказом, враховуючи те, що незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення, відчуження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, вважавза необхідне накласти на нього арешт та встановити заборони користування та відчуження вказаним майном.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, пропущений з поважної причини, якою є проведення засідання без виклику і таємно від власника майна, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити повністю.

Клопотання слідчого було розглянуто без виклику і таємно від власника майна, що на думку апелянта, стало порушенням правил, встановлених частиною 2 статті 172 КПК України.

Як стверджує представник в своїй апеляційній скарзі, наведені в оскаржуваній ухвалі мотиви накладеного арешту не відповідають ані реальному стану речей, ані законам формальної логіки.

Слідчий суддя не вислухавши слідчого (який у засідання не з`явився) і не допитавши жодної особи, послалася на протокол допиту громадянина ОСОБА_9 в якості «представника потерпілого», котрий голослівно повідомляв слідству, що даний об`єкт нерухомого майна побудований у 2005 році TOB «Іппон» на чужій земельній ділянці, належній комунальному підприємству «Плесо», однак не введений в експлуатацію через те, що КП «Плесо» проти того заперечувало. Однак, всі описані міркування слідчого судді не встановлюють підстав вважати, що нинішній номінальний власник нерухомого майна - ОСОБА_7 , може бути недобросовісним набувачем цього майна.
Як зазначає представник власника майна, нежитлова будівля являє собою окрему споруду, розташовану на неогородженій і неохоронюваній території у прибережній зоні, що перебуває у розпорядженні КП «Плесо» і ніким не контролюється. Заборона користуватися нею власнику призвела до того, що дана будівля ризикує стати об`єктом безконтрольних протиправних посягань з боку інших осіб.
Враховуючи, що в оскаржуваній ухвалі немає роз`яснення щодо права володіння майном, працівники поліції заборонили власнику доступ до цієї будівлі, що унеможливило навіть виконання ним передбаченого законом обов`язку забезпечувати схоронність свого майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення ОСОБА_7 та його представника. За таких обставинколегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007725 від 25 вересня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, по факту незаконного заволодіння невстановленими особами шахрайським шляхом нежитловою будівлею, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом подання підроблених документів для реєстрації права власності на нього, чим було спричинено шкоду власнику вищезазначеного будинку.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 139464022 від 28.09.2018, державним реєстратором ОСОБА_10 Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» 20.06.2018 зареєстроване право власності на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за ОСОБА_11 на підставі наступних документів: Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта № 75 від 28.03.2006, виданого Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією; Розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 527 від 27.05.2006; Інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 1295 від 15.06.2018. В подальшому, за договором купівлі-продажу № 972 від 31.08.2018, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , право власності на вказане майно перейшло до ОСОБА_7 .
При цьому, як вбачається з письмової відповіді Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації за № 104-8836 від 03.10.2018, Акт та Розпорядження за описаними вище реквізитами видавалась щодо інших об`єктів нерухомості, а також дати видачі актів та розпоряджень не співпадають, а саме: Розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №527 від 18.05.2006 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Управлінню освіти виконавчого органу Оболонської районної ради (Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації) для реконструкції, експлуатації та обслуговування стадіону за адресою: вул. Богатирська, 2-Б в Оболонському районі м. Києва»; Розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 40 від 24.01.2006 «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва нежитлового вбудованого приміщення № 288-289 у житловому будинку № 6/1 по вул. Богатирській» та відповідного Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта № 75 від 28.03.2006.
Постановою слідчого від 03.10.2018 нежитлову будівлю № 26-Б по вул. Богатирській в м. Києві визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Як вбачається з протоколу від 27.09.2018 допиту представника потерпілого ОСОБА_13 , в 2005 році ТОВ «Іппон» було побудоване та введено в експлуатацію нежитлове приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (зараз «Провінція на Дніпрі») за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 26-А; також неподалік, за межами орендованої території, було побудовано нежитлову будівлю для охорони прилеглої території. Проте, узаконити даний об`єкт нерухомості ТОВ «Іппон» так і не вдалося, оскільки власник землі КП «Плесо» заперечував проти цього. В подальшому 02.09.2018 на територію кафе завітав ОСОБА_14 , як представник ОСОБА_7 , та вимагав звільнити вказане приміщення та надати доступ до нього законному власнику ОСОБА_7 .
Вищезазначений об`єкт нежитлова будівля, право власності на яку як на об`єкт нежитлової нерухомості зареєстроване за ОСОБА_7 , відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме є предметом, що міг бути об`єктом кримінально протиправних дій.
04 жовтня 2018 року слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_7 , шляхом встановлення заборони користування та відчуження будь-яким особам будь-яким способом.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року зазначене клопотання задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0007725, про накладення арешту на вищезазначену будівлю, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_7 .

Крім того, як встановила колегія суддів, вищезазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 від 03 жовтня 2018 року
Разом з тим, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді в частині встановлення заборони користування об`єктом нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_7 , оскільки така заборона або обмеження може бути застосована, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, лише уразі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Таких даних ні клопотання слідчого, ні оскаржуване судове рішення не містять, як і не обґрунтовано можливість настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, у разі незастосування такого заходу.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неврахуванням слідчим суддею всіх вимог кримінального процесуального законодавства щодо арешту майна, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про накладення арешту із забороною відчуження будь-яким особам будь-яким способом та без заборони користування вказаним майном, з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_7 , шляхом встановлення заборони користування та відчуження будь-яким особам будь-яким способом скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , про накладено арешту на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_7 , шляхом встановлення заборони користування та відчуження будь-яким особам будь-яким способом задовольнити частково.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_7 , шляхом встановлення заборони відчуження будь-яким особам та будь-яким способом.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2265/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_15
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1