Справа № 175/4808/18
Провадження № 1-кп/175/306/18
Вирок

Іменем України

21 січня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001593 відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13 вересня 2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.70, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, за ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2013 направлений до виправної колонії строком на З роки позбавлення волі;

- 13 серпня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71, ч.3 ст.78 КК України приєднано не відбутий строк 6 місяців позбавлення волі за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2012 року до відбуття 3 років 6 місяців позбавлення волі з урахуванням строку тримання під вартою з 15 липня 2013 року по 12 серпня 2013 року;

- 16 жовтня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2013 року, до відбуття 3 років 6 місяців позбавлення волі з урахуванням з 15 липня 2013 року по 15 жовтня 2013 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 16 листопада 2018 року приблизно о 06:00 год. зайшов у двір домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , до знайомої ОСОБА_5 , але останньої не виявилося вдома. Знаючи, що в будинку знаходиться цінне майно та інші речі, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 у вказаному місці у вказаний час діючи повторно, умисно, таємно з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, сторонніх осіб навколо нього немає, пошкодивши металопластикове вікно, шляхом його розбиття, проникнув до будинку, звідки здійснив крадіжку майна, а саме: золотого хрестика 585 проби вагою 1,14 г. вартістю 1015,74 грн. срібної каблучки зі скляним каменем білого кольору вагою 3,88 г. вартістю 292,28 грн. срібної каблучки з янтарним каменем вагою 3,68 г. вартістю 277,21 грн. срібної каблучки з каменем під назвою «тигрове око» вагою 3,49 г. вартістю 262,90 грн. срібного кулона зі скляним каменем синього кольору вагою 3,12 г. вартістю 235,02 грн. золотого ланцюжка довжиною 65 см. вагою в районі 4 г. звичайного плетіння вартістю 3564,00 грн. золотих сережок вагою по 3 г. кожна з цирконієвими дуже маленькими камінцями та чорним камінням під назвою «тигрове око» вартістю 5346,00 грн. В подальшому ОСОБА_4 покинув територію місця скоєння злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Загальна сума матеріальних збитків, спричинених кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 згідно висновку експерта №3194/18 від 29 листопада 2018 року складає 10993,15 грн. (десять тисяч дев`ятсот дев`яносто три гривні 15 коп.).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі та розповів у деталях про обставини скоєного, а саме 16 листопада 2018 року зайшов у двір домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , до знайомої ОСОБА_7 , але останньої не виявилося вдома. Тоді він розбив вікно заліз у хату, та почав вживати вино, а потім інші алкогольні напої, які були в домі та потім заснув. Прокинувшись близько 9.30 години, відкрив шафу з якої випла шкатулка, та він взяв не дивлячись зі шкатулки ювелірні вироби, поклав до кишені й пішов додому до своєї співмешканки ОСОБА_8 . Там на порозі її будинку заснув, та згодом був затриманий співробітниками поліції.
Потерпіла ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи без її участі матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. Цивільний позов не заявляла, щодо призначення покарання поклалась на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло.

Обставини, які пом`якшують покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 є щиросердне каяття і повне визнання вини.

Обставини, які обтяжують покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , який вчинив умисний злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії тяжких, що свідчить про його небажання дотримуватися належної поведінки у суспільстві, суд також враховує щирє каяття та визнання вини, суд погоджується з думкою прокурора щодо виду покарання та позицію потерпілої і вважає за необхідне призначити покарання без позбавлення волі за правилами ст.ст. 75,76 КК України.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлявся.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню документально підтверджені витрати на проведення експертизи, які складають 300 грн.

Долю речових доказів суд не вирішує, оскільки суду не надані матеріали кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) 300 (триста) гривень на користь експерта розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , призначення платежу за експертизу №3194/18 від 29 листопада 2018 року.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1