Справа № 639/7686/17
Провадження № 1-кп/639/215/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 19.10.2017 року в ЄРДР під №0002082 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Південне Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2017 року приблизно о 21 год. ОСОБА_5 перебував разом із двома чоловіками, особи яких встановити в ході досудового розслідування не виявилося за можливе, в районі перехрестя вулиць Горобинової та Орача м.Харкова, де помітив раніше йому знайомого ОСОБА_6 . Саме в той час один із невстановлених чоловіків, наблизившись до ОСОБА_6 , з невідомих причин та мотиву наніс один удар кулаком в обличчя останнього, від якого ОСОБА_6 впав на землю. Після цього у ОСОБА_5 , який оцінивши ситуацію, яка склалася із ОСОБА_6 ,виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 спочатку наблизився до лежачого на землі ОСОБА_6 та використовуючи дану обставину як вигідну для вчинення насильницького заволодіння чужим майном, а також те, що той не міг активно чинити опір, використовуючи в якості знаряддя злочину підняту із землі цеглину, наніс нею один удар ОСОБА_6 в ділянку голови з лівого боку, від якого останній втратив свідомість.

В результаті вчиненого нападу, поєднаного з насильством ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 синці із наявністю забитої рани на тлі синця на голові, забиті рани на голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №7516 ая/17 від 24.11.2017р.

Надалі ОСОБА_5 , використовуючи ту обставину, що ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень втратив свідомість та лежить у безпомічному стані на землі, діючи умисно, з корисливих мотивів, заволодів його майном та грошовими коштами, а саме: мобільним телефоном «Нокіа 1280» вартістю 246 грн. та грошовими коштами в сумі 60 грн., які дістав із кишень штанів потерпілого.

Після цього ОСОБА_5 , звернувши на свою користь майно та грошові кошти потерпілого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 306 грн., з яких грошові кошти становлять 60 гривень та вартість мобільного телефону «Нокіа 1280»-246 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №19846 від 18.12.2017р.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України не визнав , суду пояснив, що ОСОБА_6 він знає приблизно біля року. Напередодні вчинення відносно нього злочину, він залишав у нього свої робочі інструменти, коли посварився із дружиною, а 18.10.2017р. у другій половині дня вони домовилися з останнім, що той поверне йому інструменти. Він прочекав ОСОБА_6 біля приміщення «Аврори», розташованого поблизу заводу Шевченка у м.Харкові, але ОСОБА_6 туди так і не прийшов і він о 21 год. того ж дня поїхав електричкою у с.Південне додому. Хто вчинив злочин відносно потерпілого не знає, вважає, що ОСОБА_8 оговорює його через викрадені у нього робочі інструменти .

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , його вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:

-показами потерпілого ОСОБА_6 , допитаного в судовому засіданні, згідно яких у жовтні 2017р. йому зателефонував знайомий ОСОБА_5 та повідомив, що посварився із дружиною та попросив залишити у нього свої особисті речі. Він погодився. В подальшому ОСОБА_9 помирився із дружиною, довго не міг забрати у нього свої речі, а потім звинуватив його, що пропав його зварювальний апарат. Вони посварилися, бо він цього не робив. Потім 18 жовтня 2017 року, біля 21 год., коли він повертався додому, на перехресті вулиць Горобинової та Орача м.Харкова, його зустріли ОСОБА_5 з двома незнайомими чоловіками. ОСОБА_5 покликав його і коли він підійшов ,то несподівано відчув сильний удар зліва в обличчя. Хто його наніс він не побачив. Від вказаного удару він впав на коліна на землю. ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів по голові та тулубу, а потім схопив із землі цеглину та наніс нею удар йому по голові, від чого він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив, що двоє незнайомих чоловіків стоять осторонь, а у цей час ОСОБА_5 діставав з кишень його штанів належні йому речі: мобільний телефон«Нокіа 1280» та гроші у розмірі 60 грн., якими в подальшому заволодів. Потім всі втекли. Про скоєний злочин він повідомив у поліцію. Цивільний позов не заявляє;

-показами свідка ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні, згідно яких восени 2017 року, точну дату не пам`ятає, пізно ввечері, він зі своїм товаришем йшов біля залізничного мосту розташованого по вул. Пахаря у м.Харкові, коли почув звуки як неподалік когось б`ють і крики про допомогу. Він підійшов до того місця та побачив там трьох чоловіків, серед яких був і ОСОБА_5 . Хто саме наносив удари потерпілому та забирав його речі він не бачив, оскільки чоловіки швидко втекли з місця скоєння злочину;

-показами свідка ОСОБА_11 , допитаного в судовому засіданні, згідно яких він знає і обвинуваченого і потерпілого. 18.10.2017р.,напередодні його дня народження, йому зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що між ним та ОСОБА_8 стався конфлікт та вони побилися, тепер його шукає поліція. Потім через день він побачив ОСОБА_6 з побитим обличчям, останній йому повідомив, що його побили та пограбували біля залізничного мосту, і що це був ОСОБА_5 з двома незнайомими чоловіками;

-показами свідка ОСОБА_12 , допитаної в судовому засіданні, згідно яких вона знає ОСОБА_5 як сусіда, оскільки раніше проживала з ним та його сім`єю по сусідству біля одного року. Він займався вихованням дітей, характеризує його з позитивного боку;

-даними протоколу огляду місця події від 18.10.2017р. та фототаблиці до нього (а.с.08-10 к/п), згідно якого слідчим у присутності понятих була оглянута місцевість, яка розташована за адресою: м.Харків, перехрестя вулиць Горобинової та Орача, біля пішохідного переходу через залізничний міст, де зі слів потерпілого ОСОБА_6 було скоєного відносно нього злочин 18.10.2017р., на вказаному місці події нічого не виявлено;

-висновком судово-медичної експертизи №6561-ая/17 від 23.10.2017р. (а.с.12 к/п.), згідно якого встановлено, що потерпілому ОСОБА_6 18.10.2017р. були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців із наявністю рани на тлі синця на голові;забитих ран на голові;саден на тлі синця на правій руці. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар-здавлення, за винятком саден на тлі синця, які утворилися за механізмом удар-тертя-ковзання та були отримані протягом 1 доби до огляду. За ступенем тяжкості садна та синці відносяться до легких тілесних ушкоджень;
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.10.2017 року та фото таблиці до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 у присутності понятих серед пред`явлених для впізнання осіб впевнено впізнав за загальними рисами обличчя, статури та волосся особу під №3 як таку, що вчинила щодо нього розбійний напад 18.10.2017р. Згідно вказаного протоколу впізнана особа під №3 є ОСОБА_5 (а.с.28-31 к/п);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.10.2017 року та фото таблиці до нього, згідно якого свідок ОСОБА_10 у присутності понятих серед пред`явлених для впізнання осіб впевнено впізнав за загальними рисами обличчя, статури особу під №3 як таку, що вчинила щодо ОСОБА_6 розбійний напад 18.10.2017р. Згідно вказаного протоколу впізнана особа під №3 є ОСОБА_5 (а.с.56-59 к/п);
-даними протоколу одночасного допиту осіб від 21.10.2017р.,де потерпілий ОСОБА_6 підтвердив раніше надані ним покази щодо вчинення відносно нього розбійного нападу гр. ОСОБА_5 18.10.2017р.(а.с.60-64к/п);

-ухвалами слідчого судді Жовтневого райсуду м.Харкова від 20.11.2017р. надавалися дозволи органу досудового слідства на тимчасовий доступ до інформації про зв`язок споживача телекомунікаційних послуг мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» (а.с. 89,92,99 к/п). На підставі вказаних судових рішень слідчим здійснювалися тимчасові доступи до інформації про зв`язок телекомунікаційних послуг (а.с.90-91,93-94,100-101 к/п),вказані диски з інформацією ,наданою операторами стільникового зв`язку оглянуті слідчим та визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню(а.с.95-97, 102-104);

-даними висновку судово-товарознавчої експертизи №19846 від 18.12.2017р. (а.с.111-114 к/п), згідно якого визначена ринкова вартість майна потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільного телефону марки «Нокіа 1280» ,яка становить 246 грн.;
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.11.2017р. та фото таблиці до нього за участю потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого останній під час проведення слідчої дії у присутності понятих показав та розказав про обставини та механізм спричинення йому тілесних ушкоджень під час розбійного нападу щодо нього 18.10.2017р.(а.с.115-120 к/п) ;

-даними висновку судово-медичної експертизи №7516-Ая/17 від 25.11.2017р. (а.с.122-123 к/п) ,згідно якої покази потерпілого ОСОБА_6 , викладені ним у протоколі проведення слідчого експерименту від 24.11.2017р., в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині терміну і механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. Тобто вищезазначені тілесні ушкодження могли бути отримані в строк та при обставинах, на які посилається ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту.
-аналізом інформації та трафіків переговорів, наданої оператором стільникового зв`язку , згідно якого було встановлено місцезнаходження абонентського номеру НОМЕР_1 (належного ОСОБА_5 ) у період з 18.00год. 18.10.2017р. по 04.00 19.10.2017р.,а саме: ОСОБА_5 (безпосередньо після розбою) перебував у зоні та неподалік місця вчинення злочину за адресою: м.Харків,перехрестя вул. Орача та вул. Горобинова та активно телефонував у період з 18.39 год. по 23.09 год. іншим абонентам, в тому числі і свідку ОСОБА_11 (абонентський номер НОМЕР_2 ), що спростовує покази обвинуваченого про відсутність його на місці скоєння злочину та його подальший виїзд о 21 год. електричкою у с.Південне Дергачівського району Харківської області.
Оцінюючи вказані вище показання обвинуваченого, потерпілого та свідків на предмет їх достовірності, суд виходить з наступного.

Показання потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повністю узгоджуються між собою та мають взаємодоповнюючий логічний послідовний характер, крім того - підтверджуються іншими доказами, які наведені вище (дані проколів слідчих дій, висновки експертів).

За таких обставин, суд визнає показання вищевказаних потерпілого, свідків, дані, які містять протоколи слідчих дій, висновки експертиз належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення розбійного нападу, критично оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечує обставини скоєного ним злочину та розцінює їх як його намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Згідно роз`яснень, наданих в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що внаслідок його побиття та нанесення обвинуваченим удару цеглиною в область голови, він втрачав свідомість, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 при вчиненні цього злочину застосував до потерпілого ОСОБА_6 насильство, яке було небезпечним для здоров`я потерпілого.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань немає, неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий .

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України та ст.67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким умисним злочином, відношення особи до скоєного злочину та факт повного невизнання вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив суд призначити обвинуваченому несуворе покарання, у зв`язку з чим судом призначається ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.187 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого по справі. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку для виконання.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_5 затримати та через ДУ «Харківський слідчий ізолятор» направити до місць відбування покарання.

Речові докази по кримінальному провадженню: ДВД-диски з інформацією про зв`язок телекомунікаційних послуг, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати там же (а.с.95,102 к/п).

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведену судово-товарознавчу експертизу у розмірі 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) грн. на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8-А. м. Харків, 61177, код ЄДРПОУ 2883133)( (а.с.110 к/п).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1