справа № 489/1377/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/65/19
УХВАЛА
Іменем України

07 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзя Читинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,
встановив:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, який спливає 14.02.2019, оскільки ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень не зменшився та не змінився.
На підтвердження ризику прокурором вказано на те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності, один з яких особливо тяжкий, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, не має постійного місця роботи та місця проживання в м.Миколаєві, а тому інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не наддасть можливості запобігти вказаному ризику.
Обвинувачений та захисник в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити через недоведеність заявленого прокурором ризику та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також тривалість судового розгляду. Одночасно присили застосувати більш м`який запобіжний захід в вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого в м. Запоріжжі або особисте зобов`язання.
Потерпілі та їх представник просили задовольнити клопотання прокурора, в задоволенні клопотання захисту відмовити.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.
У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишається ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності, зокрема особливо тяжкого, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працює та не має постійного джерела доходу і постійного місця проживання в м.Миколаєві. Крім того, судовий розгляд триває.
За таких обставин, є доведеним наявність вказаного ризику, і те, що йому неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Враховуючи наведе, клопотання захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 07 квітня 2019 року (включно).
У задоволенні клопотання захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3