Справа № 595/1148/18
Провадження № 1-кп/603/74/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання : ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 25 січня 2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, працюючої вчителем початкових класів Золотопотіцької ЗОШ І-ІІІ ступенів, одружену, не судиму
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченої: ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2015 року на першій сесії Золотопотіцької селищної ради сьомого скликання прийнято рішення №1 «Про затвердження повноважень депутатів Золотопотіцької селищної ради», яким визнано повноваження обвинуваченої ОСОБА_3 , передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», як депутата Золотопотіцької селищної ради по виборчому окрузі № 4.

У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_3 , згідно п.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, та згідно ч.1 ст.45 Закону, зобов`язана щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларації), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» в 2017 році обвинувачена ОСОБА_5 зобов`язана була до 01 травня 2017 року подати декларацію.

Проте, обвинувачена ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи всі необхідні умови та технічні можливості, в порушення ч.1 ст.45 Закону не подала у період з 1 січня 2017 року по 1 травня 2017 року щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Також, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи всі необхідні передумови та технічні можливості, в порушення ч.1 ст.45 Закону не подала у період з 1 січня 2018 року по 1 квітня 2018 року щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, визнала повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Зважаючи на наведене, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного в обвинувальному акті кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ст. 366-1 КК України як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої законом України «Про запобігання корупції».
Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання, про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо неї за ст. 366-1 КК України у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, оскільки, вона вперше притягається до кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості, щиро покаялась та активно сприяла розкриттю злочину.
Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечує та вважає, що кримінальне провадження слід закрити у звязку з дійовим каяттям.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вищевказане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , кримінальне правопорушення передбачене ст. 366-1 КК України класифікується, як умисний не корупційний злочин невеликої тяжкості. Цим кримінальним правопорушенням шкода не завдана.
Також судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 на даний час подала у встановлений законодавством спосіб декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 та 2017 роки.
Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини вважає, що обвинувачену ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України із закриттям кримінального провадженням щодо неї у зв`язку з дійовим каяттям.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 1 ст. 286, ст. 288, п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000008 від 25 січня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України - закрити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1