Дата документу 29.11.2018 Справа № 336/6939/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/225/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/6939/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 11 листопада 2018 року до 09 січня 2019 року включно.

Встановлено ОСОБА_8 заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу.

Після внесення застави і звільнення з-під варти ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду із визначеною ними періодичністю;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Згідно зі змістом судового рішення встановлено, що слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В клопотанні зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 11.11.2018 року приблизно о 13.30 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля будинку № 2 по вул. Академіка Клімова в м. Запоріжжі, за допомогою металевих ножиць відкрив багажник автомобілю «ВАЗ 2101» в кузові бежевого кольору р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 , звідки таємно викрав майно останнього, після чого з викраденим майном з місця злочину втік, чим заподіяв матеріальну шкоду на суму 4450 гривень.

В своєму клопотанні слідчий, посилаючись на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, не працює, не має міцних родинних і соціальних зв`язків, за місцем реєстрації у м. Запоріжжі не проживає. У відсутність запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, а також ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, а тому просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшла до висновку, що обізнаність підозрюваного про адресу мешкання потерпілого та свідків з матеріалів кримінального провадження робить високим ризик незаконного впливу на них з боку підозрюваного або в його інтересах іншими особами, що перешкодить ефективному досудовому розслідуванню.

Наявність судимостей, в тому числі за корисливий злочин, вчинення злочину повторно протягом нетривалого часу після звільнення з місць позбавлення волі, відсутність постійного та зрозумілого джерела доходів у ОСОБА_8 у достатньому розмірі для забезпечення мінімально необхідних потреб вказує на існування ризику можливого продовження підозрюваним злочинної діяльності.

З урахуванням встановлених обставин, тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , свідчить про суспільну небезпечність цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, тому є високим ризик втечі підозрюваного від правосуддя з метою уникнути можливо покарання, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілого та свідків, запобігти яким, обравши менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, вочевидь неможливо.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та такою, що ухвалена без урахування всіх фактичних обставин справи, даний запобіжний захід є надто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі. Вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтвердила і свідок ОСОБА_12 , яка є цивільною дружиною підозрюваного та вони разом проживають в її будинку за вказаною адресою. Також на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. За вчинені раніше злочини він повністю поніс покарання та сторона обвинувачення не може обґрунтовувати своє клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що підозрюваний вже раніше був судимим, останній не має на меті уникати кримінальної відповідальності. Крім того, в судовому засіданні підозрюваний пояснив суду про те, що працював не офіційно на ринку вантажником, допомагав своїй сестрі, яка має там кіоск та здійснює підприємницьку діяльність. Зазначені обставини підтвердила і свідок ОСОБА_12 , яка була допитана слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді скасувати та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , який не заперечував проти обставин, викладених у клопотанні та просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, захисника-адвоката ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, слідчого та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оскаржується, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.

Між тим, колегія суддів вважає, що ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового вироку, та це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення, тобто суд повинен враховувати, зокрема, особистість обвинуваченого.

При прийнятті рішення слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке законом віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, а також дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив новий злочини проти власності через короткий проміжок часу після звільнення з міст позбавлення волі, вчинення яких стало для нього джерелом для існування, свідчить про те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також ОСОБА_8 не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, фактично не має постійного місця проживання, за місцем реєстрації не проживає, а сам по собі факт спільного проживання із ОСОБА_12 не може свідчити про міцність соціальних зв`язків, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а обізнаність про адресу проживання потерпілого та свідків робить високим ризик незаконного впливу на них збоку підозрюваного.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апелянта щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання разом з ОСОБА_12 не спростовують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані обставини можуть бути враховані при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу в порядку ст.201 КПК України.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, тому підстав для задоволення цієї скарги не вбачається.

Визначений слідчим суддею розмір застави, який передбачено ч.5 ст.182 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, свідчить про розв`язання слідчим суддею питання щодо альтернативного запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 11 листопада 2018 року до 09 січня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35240 гривень, - залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4