УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року

м. Київ
справа № 601/1839/17

провадження № 51-9612ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2018 року,
встановив:
За вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за: ч. 2 ст. 186 КК на строк 6 років; ч. 2 ст. 152 КК на строк 10 років; ч. 2 ст. 153 КК на строк 7 років. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком і визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 17 грудня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишив без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, у поданій касаційній скарзі захисник зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак в обґрунтування наводить доводи, які стосуються оцінки доказів, неповноти судового розгляду та заперечує правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПКне є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Також слід зазначити, що доводи щодо незаконності, на думку захисника, судових рішень, які він наводить в обґрунтування істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, фактично стосуються вироку суду першої інстанції, при цьому доводів щодо незаконності ухвали апеляційного суду, якою вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін, касаційна скарга захисника не містить, як не містить і доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі на спростування доводів апеляційної скарги захисника.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3