Провадження №1-кп/639/227/19
Справа №639/28/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002070 від 06.11.2018 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, не працюючої, незаміжньої, раніше судимої 20.06.2017 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 20.10.2018 року о 14 год. 30 хв., разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувала біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де побачила раніше їй знайому ОСОБА_4 . Надалі вони підійшли до ОСОБА_4 і в ході спілкування ОСОБА_6 помітила жіночу сумку, належну останній, яка знаходилася на одній з лавочок. Приблизно через 5 хвилин ОСОБА_4 , необачно залишивши свою сумку з її вмістом на лавочці, попрощалася з ОСОБА_6 та відійшла на декілька метрів від неї. Саме в той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаної сумки з її вмістом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 будучи впевненою, що за її діями ніхто, в тому числі і ОСОБА_4 , не спостерігає, так як остання відійшла від лавочки та з мовчазної згоди своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконної наживи, шляхом вільного доступу таємно заволоділа сумкою вартість якої встановити не виявилось за можливе, з її вмістом, а саме: мобільним телефоном «Xiaomi Redmi S2 Blue 3 GB RAM 32 GB ROM», вартістю 3707 грн. 52 коп. Після цього ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникла та розпорядилась ним в подальшому на власний розсуд. В результаті скоєного ОСОБА_6 завдала потерпілій ОСОБА_4 , матеріальної шкоди на загальну суму 3707 грн. 52 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №3232/18 від 23.11.2018 року.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст.351 КПК України, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, пояснила суду, що дійсно вона, вчинила крадіжку відносно потерпілої ОСОБА_4 при цьому детально вказала про механізм та спосіб вчинення злочину. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також перелік викраденого майна та його вартість не оспорює.

Потерпіла в судовому засіданні також підтвердила, що ОСОБА_6 вкрала в неї сумку в якій перебував її мобільний телефон, шкоду обвинувачена потерпілій ОСОБА_4 не відшкодувала, тому вона вимушена була звернутися до суду з позовною заявою, фактичні обставини справи вона також не оспорює.

Обвинувачена вважала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нею не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, з`ясувавши правильність розуміння сторонами цих обставин.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності її позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченої.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно осіб, яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше судима, має постійне місце мешкання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_6 її відношення до скоєного злочину, суд вважає необхідним і достатнім призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції за ч.1 ст.185 КК України, що на переконання суду є необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 6300 грн.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 3707 грн. 52 коп., оскільки вказані вимоги підтверджені належними письмовими доказами, а саме висновком судової товарознавчої експертизи №3232/18 від 23.11.2018 року (а.с.18-22), позовні вимоги в іншій частині не підтверджені належними письмовими доказами, тому в цій частині задоволенню не підлягають.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п*ятдесят гривень) 00 коп.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 3707 грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати в сумі 300 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази, а саме: DVD диск на якому знаходиться відеозапис з назвою: «52 САМ 1 main 0212 143027» - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1