ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/414/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 635/6101/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 3 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та накладено арешт на майно,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та накладено арешт на майно, нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , в частці 1/2, ОСОБА_8 , в частці 1/4, ОСОБА_9 , в частці 1/4, а саме об`єктів: гуртожиток, Загальною площею 242,2 м2; кафе, загальною площею 439,9м2; сушка пральня, загальною площею 24,1 м2; спальний корпус, загальною площею 334,2 м2; фільтровально-насосна будівля, загальною площею 34,8м2, адміністративний корпус, загальною площею 897,5 м2; спальний корпус, загальною площею 229,5 м2; альтанка; альтанка; сторожка; котельня; свердловина-водокачка, загальною площею 17,8 м2; альтанка; спальний корпус, загальною площею 222,5 м2, навіс; спальний корпус, загальною площею 263,7 м2; навіс; навіс; спальний корпус, загальною площею 168,9 м2; басейн; басейн; басейн; навіс; убиральня; спальний корпус; навіс-бар; огорожа; вимощення; огорожа. Реєстровий номер у Реєстрі речових прав: 15028145, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження.
Слідчий суддя встановив підстави для накладення арешту на вказане майно у зв`язку з доведеністю стороною обвинувачення, що воно має доказове значення у кримінальному провадженні, та необхідністю вжиття заходів по його збереженню. Власник майна, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 3 вересня 2018 року скасувати та постановити нову, якою скасувати арешт майна. Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки ОСОБА_7 не була повідомлена про розгляд клопотання про арешт майна та про існування ухвали дізналася 30.11.2018 року з Єдиного реєстру судових рішень. В апеляційній скарзі її автор зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, вважає, що об`єкт нерухомості не підпадає під критерії ст. 98 КПК України, оскільки не може бути знаряддям кримінального правопорушення за фактом підроблення договору оренди, він не зберігає на собі сліди злочину, та не містить жодних відомостей, які можуть бути використані у кримінальному провадженні, не може бути об`єктом кримінально-протиправних дій, не є набутим злочинним шляхом, оскільки право власності на нього виникло ще у 2008 році. Вказує, що ухвала не містить обгрунтування щодо підстав та мотивів накладення арешту на майно. Ані ОСОБА_7 , ані іншим співвласникам про підозру не повідомлено, підстави, визначені ч. 2 ст. 170 КПК України, відсутні.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційних вимог виходячи з наступного: З клопотання слідчого вбачається, що в провадженні СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000304 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Встановлено, що заявник у кримінальному провадженні ОСОБА_9 є співвласником частини нежитлової будівлі та споруди бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . частини вказаного комплексу володіє ОСОБА_7 та - ОСОБА_8 . ОСОБА_9 було виявлено, що ресторан з комплексу «Лісові котеджі «Шервуд» здається ОСОБА_10 в суборенду ОСОБА_11 . При цьому, від підпису договору про передання в оренду цього ресторану ОСОБА_9 як одна із співвласників відмовилася, однак підписала акт прийому-передачі, останній аркуш якого не був прошитий, тому міг бути використаним в договорі оренди.
З огляду на зміст клопотання прокурора та додані до нього матеріали колегія суддів не вбачає підстав вважати безпідставним висновок, що в даному випадку існують достатні підстави вважати про наявність ознак складу злочину, в результаті якого були підроблені офіційні документи стосовно оренди вказаного вище нерухомого мана. Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. З огляду на обставини, за якими здійснюється досудове розслідування, доводи слідчого щодо необхідності накладення арешту на нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд» не є безпідставними. Зі свідчень ОСОБА_9 встановлено, що вона як співвласник комплексу, не погоджувала передачу його частин в оренду, хоча на даний час база відпочинку, як їй повідомила ОСОБА_7 , передана в оренду. Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що в даному випадку можуть бути виявлені ознаки злочину, тому з метою забезпечення збереження майна, яке може бути предметом злочину, та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, до з`ясування всіх обставин переходу права користування майном, належним трьом співвласникам, накладення арешту на це майно є доцільним та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження. При цьому, доводи ОСОБА_7 про те, що в кримінальному провадженні нікому не було повідомлено про підозру, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки з аналізу вимог КПК України випливає, якщо арешт накладений на майно з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, наявність у кримінальному провадженні особи з процесуальним статусом підозрюваного є необов`язковим.
Таким чином, колегією суддів не встановлено підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги.
При цьому колегія суддів вважає необхідним зазначити, що апелянт є власником частини арештованого майна, слідчим суддею застосовано найменш обтяжливий спосіб його арешту, а його власник не розбавлений в порядку ст. 174 КПК України права звернутись до слідчого судді з клопотання про зняття арешту всього майна, або його частини.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 3 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та накладено арешт на майно залишити без змін. Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді