Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2184/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, шо 10.04.2019, близько 23 год., ОСОБА_7 перебуваючи по вул. Одеській в м. Бердичеві, діючи повторно, вступив в злочинну змову з невстановленою слідством особою, з метою відкритого викрадення чужого майна. Перебуваючи поряд і магазином «Тетяна», що по вул. Одеській в м.Бердичеві, ОСОБА_7 спільно з невстановленою слідством особою, помітили неповнолітнього ОСОБА_9 , який йшов по вулиці зі своїм знайомим. Після цього ОСОБА_7 разом з невстановленою слідством особою підійшли до них, де невстановлена слідством особа нанесла один удар кулаком в область обличчя неповнолітнього ОСОБА_9 . З метою уникнення подальшого побиття потерпілий почав тікати, а ОСОБА_7 спільно з невстановленою слідством особою почали його наздоганяти. Наздогнавши на проїзній частині потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 повалив його на землю та утримуючи руками, наніс два удари правою ногою в область голови та тулуба та один удар кулаком правої руки в область голови. В цей час, до ОСОБА_7 підбігла невстановлена слідством особа, та нанесла потерпілому ОСОБА_9 два удари ногою в область тулуба. Подолавши таким чином опір потерпілого, ОСОБА_7 підняв ОСОБА_9 та посадив на бордюр поряд з будинком № 4 по вул. Одеській у м. Бердичеві. Після чого, ОСОБА_7 спільно з невстановленою слідством особою, відкрито заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме ланцюжком виготовленим із металу жовтого кольору вартістю 300 грн., чоловічим гаманцем із шкірозамінника вартістю 350 грн, в якому знаходились грошові кошти у сумі 490 гри та банківською карткою «Приватбанк», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить. Таким чином, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1140 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, 11.04.2019 року, близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 знаходився на дитячому майданчику біля багатоповерхового будинку №71 по вул. Вінницькій у м. Бердичеві. В цей час та місці у ОСОБА_12 виник злочинний умисел направлений на повторне заволодіння мобільним телефоном марки «Хіаоmі Redmi 6», належним ОСОБА_13 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 попрохав у ОСОБА_13 вищевказаний мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_13 , не знаючи про злочинний намір ОСОБА_7 , добровільно передав останньому мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 6» вартістю 3599 грн., який був споряджений силіконовим чохлом вартістю 59 грн., сім- картою оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» вартістю 25 грн. Після чого ОСОБА_7 , не маючи намір поверх мобільний телефон з місця злочину втік а майном розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 3683 грн.

11.04.2019 року ОСОБА_7 пред`явлено підозру за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, а також та за ч.2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2019 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк тримання під вартою ухвалено рахувати з 04-30 год 11.04.2019 року.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки під час розгляду клопотання слідчого було допущено істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що слідчий суддя не звернув увагу та не врахував, що ОСОБА_7 не працює, бо навчається в Бердичівському професійному будівельному ліцеї з 2016 року, зарекомендував себе як такий, що в достатній мірі відноситься до своїх обов`язків учня, за характером спокійний, ввічливий, товариський, батьки приділяють належну увагу у вихованні сина. Крім того підозрюваний ОСОБА_7 проживає в повній сім`ї, де батько є інвалідом І групи (по зору), рідна сестра є також інвалідом І групи з дитинства, тому його допомога дуже важлива для сім`ї. Щодо підозри ОСОБА_7 в злочині за ч.2 ст.190 КК України то він заперечив в судовому засіданні 12.04.2019 року, а також слідчим не надано достатньо доказів для обгрунтування підозри - тільки протокол про прийняття заяви ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення та протокол про його допит, інших доказі не надано. Вважає, що органом досудового розслідування не доведено ніяким чином, що ОСОБА_7 буде або має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого. Вказує, шо матеріали справи не містять доказів, щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України, обгрунтовується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 11.04.2019 року; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 11.04.2019 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнати за участю потерпілого ОСОБА_9 від 11.04.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 11.04.2019 року; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_15 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_11 від 11.04.2019 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 11.04.2019 року.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, а також у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому повторно, тому тяжкість ймовірного покарання за вчинені злочини та характеризуючі особу підозрюваного дані, який не працює, не одружений, на утриманні осіб не має, має схильність до вчинення злочинів, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків, дають підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, який є неповнолітнім, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний не працює, оскільки навчається, має позитивну характеристику з місця навчання, проживає в повній сім`я, де батько та сестра останнього є інвалідами, тому його допомога сім`ї є вкрай необхідною, не можуть бути в даному випадку, враховуючи всі обставини провадження, безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, та не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, тому вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження. Під час судового розгляду клопотання слідчого встановлено, доведено та детально обгрунтовано в ухвалі слідчого судді наявність ризиків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів та наявність ризиків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні, який зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку..

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду м.Житомира від 12 квітня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: