Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 квітня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» ? ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року у справі за клопотанням засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубляни, Демидівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, ?
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі засуджений покликається на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Вказує, що за час відбування покарання постійно залучається до праці, за що неодноразово був заохочений адміністрацією установи, зокрема і 09 січня 2019 року за сумлінне ставлення до праці по підсумках роботи за IV (четвертий) квартал 2018 року до нього було застосовано захід заохочення. Раніше накладені стягнення у встановленому законом порядку погашені, а тому згідно ч.14 ст. 134 КВК України визнається таким, що не має стягнень.

Зазначає, що факт відмови у застосуванні до нього адміністрацією установи відповідно до протоколу № 21 від 31 жовтня 2018 року умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вважає, не може розглядатись судом як доказ, оскільки станом на дату розгляду судом його заяви накладене на нього стягнення в червні 2018 року вже було погашено.

Вказує, що в нього відбулись позитивні зміни, він чітко усвідомив свою вину у вчинених злочинах, в чому щиро розкаюється.

Просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року скасувати, ухвалити нову ухвалу про застосування стосовно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та думку представника колонії, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи за даним клопотанням вбачається, що судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2014 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 152 КК України та на підставі ст.ст.70, 71 КК України призначено покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання 29 липня 2014 року, кінець строку покарання 04 травня 2020 року.

Крім того, судом першої інстанції із матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за вчинення умисних злочинів, звільнявся умовно-достроково.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
За вимогами ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_7 є працевлаштованим у котельні установи, до роботи ставиться старанно, за що протягом строку відбуття покарання 5 разів заохочувався, однак мав 3 стягнення за зберігання заборонених предметів, відповідно до опитувального листа керівників служб установи та відповідно до витягу із протоколу № 21 від 31 жовтня 2018 року засідання комісії засуджений вважається таким, що не заслуговує на застосування стосовно нього пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, оскільки не є таким, що довів своє виправлення.
За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, на думку колегії суддів, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про виправлення і перевиховання останнього та, відповідно, для задоволення клопотання засудженого.
Доводи апеляційної скарги засудженого про наявність підстав для задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на застосовані до нього заохочення за залучення до праці, що свідчить лише про намагання засудженого стати на шлях виправлення, та стягнення, які хоча і погашені, але повинні враховуватися при розгляді питання щодо умовно-дострокового звільнення, як дані, що характеризують особу засудженого, не заслуговують на увагу, оскільки таким даним місцевий суд дав повну і всебічну оцінку при розгляді клопотання з наведенням відповідних мотивів в оскаржуваній ухвалі.
Представник установи зазначив, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання приймає активну участь у суспільно-корисній праці з благоюустрою колонії, має позитивні плани на майбутнє, прагне стати повноправним членом суспільства, створити сім`ю.
При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду прокурор вказав на неодноразове притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, зокрема, і його звільнення умовно-достроково. Наголосив, що 16 квітня 2018 року рішенням адміністративної комісії Катеринівської виправної колонії (№ 46) засуджений визнаний таким, що не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальної норми, передбаченою ст. 82 КК України. Рішенням цієї ж комісії від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнаний таким, що не довів свого виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України.
Дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого.
З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідно до матеріалів особої справи ОСОБА_7 , останній неодноразово судимий за злочини проти власності (ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140 КК України (1960 року), ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України), умовно-достроково звільнявся, належних висновків для себе не зробив, та знову вчиняв умисні злочини протягом не відбутої частини покарання, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення, на думку колегії суддів, сумлінне ставлення до праці та погашені стягнення, не є безумовною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 передчасним.
За наведеного, на думку колегії суддів, ухвала Сарненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 ? без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3