Справа № 520/65/18
Провадження № 1-кп/520/184/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.289 ч.2, 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 24.12.2018 року.

Згідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд вважає, що термін тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає продовженню на два місяця з наступних підстав.

З урахуванням даних, які містяться в наданих суду матеріалах кримінального провадження, суд вважає доведеним обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч.2, 395 КК України.

При вирішенні цього питання також належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, не працює, не має постійного джерела прибутку, тобто враховуючи міцність соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем проживання, раніше судимий, суд вважає, що існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В зв`язку з викладеним суд вважає ризики, передбачені ч.1 п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, доведеними..

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, а також надані матеріали провадження, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд також враховує, що питання розумності строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Питання чи розумно залишати обвинуваченого під вартою повинно оцінюватися в кожному конкретному випадку у відповідності до його особливостей. Тримання під вартою є виправданим лише у разі наявності чітких ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України).

Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції»

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин вчинено без застосування насильства чи погрози його застосування, та відсутні наслідків у вигляді загибелі людини, вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, та обставин злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 вважаю за необхідне визначити розмір застави, передбачений для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину і зазначений ч.5 ст.182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317, 331 ч.3, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОУВП УДПтС України в Одеській області (№21) на два місяці, тобто до 17.02.2019 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40 000 гривень 00 копійок (сорок тисяч гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до суду за вимогою; не відлучатися з м. Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала припиняє свою дію 17.02.2019 року та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1