Справа № 621/3371/18
Пр. № 1-кс/621/1065/18
Ухвала
Іменем України

06 грудня 2018 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001089 від 30 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за погодженням з начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 29 листопада 2018 року у вечірній час в приміщенні літньої кухні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та співмешканка останнього ОСОБА_4 , які розпивали спиртні напої. В цей же день, близько 20 год. 00 хв. в ході сумісного вживання спиртних напоїв між присутніми виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин та у ОСОБА_4 виник умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині. Реалізуючи свій який, остання, розкладним ножем, який знаходився у неї при собі, маючи на меті умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, розуміючи небезпечність своїх дій, навмисно нанесла удар ножем в область грудної клітини праворуч ОСОБА_7 , спричинивши останньому, згідно довідки, наданої Зміївською ЦРЛ, проникаючу ножову рану правої половини грудної клітини, гемопневоторокс праворуч. Після чого місце вчинення злочину покинула, виконавши тим самим всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_4 не затримувалася.
30 листопада 2018 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
ОСОБА_4 була допитана в якості підозрюваної та визнала свою причетність до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 30 листопада 2018 року, який проводився в будинку домоволодіння АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено ніж сріблястого кольору, футболку з плямами бурого кольору; довідкою Зміївської ЦРЛ від 30 листопада 2018 року, відповідно до якої з 30 листопада 2018 року в хірургічному відділенні Зміївської ЦРЛ знаходиться на стаціонарному лікуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом проникаюче поранення грудної клітки справа, гемопневмоторокс справа; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який зазначив, що тілесні ушкодження ножем в ході виниклої сварки йому спричинила ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який вказав, що йому від ОСОБА_7 стало відомо про те, що ОСОБА_4 нанесла йому тілесне ушкодження ножем; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 30 листопада 2018 року.
Слідчий вважала, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.
В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Отже, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останньої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; відсутність офіційного працевлаштування та стійких соціальних зв`язків, в тому числі родини, слідчий вважала, що до ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`які види запобіжних заходів, тому є підстави для обрання підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, зазначав, що підозрювана ОСОБА_4 , мала спроби переховуватись від органів досудового розслідування, що підтверджується відповідними доказами, долученими до матеріалів клопотання. Крім того, може вплинути на свідків.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 у м. Змієві Харківської області.
Захисник ОСОБА_5 вважала достатнім застосування цілодобового домашнього арешту з урахуванням репутації та віку підозрюваної. Зазначила, що підозрювана немає будь-яких намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Висловила думку щодо неправильності кваліфікації дій ОСОБА_4 .
Підозрювана ОСОБА_4 вказувала на те, що не мала наміру позбавляти життя потерпілого ОСОБА_10 . В ситуації, в якій вона опинилася намагалася розмирити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що слідчим відділу поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001089 від 30 листопада 2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 15, ч.1. ст. 115 КК України, відповідно з якою їй загрожує, у разі визнання винуватою, покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; не одружена, не має постійної роботи, утриманців, що свідчить про можливість вчинення нею нового злочину. Крім того не з`явилась за викликом слідчого 04 грудня та 06 грудня 2018 року.
Наявність перелічених обставин свідчить про наявність ризиків, зазначених у п. 1, п. 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Водночас, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюванОЮ вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Приймаючи рішення про обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік підозрюваної, наявність родини, місця реєстрації та постійного, фактичного місця проживання, факт того, як те чи інше рішення може вплинути на подальшу долю особи, з урахуванням конкретних обставин справи.
Посилання сторони захисту щодо неправильності кваліфікації дій підозрюваної слідчий суддя до уваги не приймає виходячи зі змісту положень глави 18 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Застосувати у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.
Заборонити підозрюваній ОСОБА_4 цілодобово залишати фактичне місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язок прибувати до Зміївського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області чи до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою, або повідомляти про неможливість прибуття.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на Зміївський ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її олошення.
Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців з дня проголошення та діє до 06 лютого 2019 року.

Слідчий суддя: