Справа № 215/419/18
УХВАЛА
05 грудня 2018 року Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу в складі :

головуючого судді- ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002076 про обвинувачення ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває зазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 щодо протиправного позбавлення життя іншої особи та незаконного поводження зі зброєю.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, через актуальність ризиків, визначених судом раніше, враховуючи негативні характеризуючі данні щодо ОСОБА_7 , тяжкість і суспільну небезпеку злочину, залишення місця вчинення злочину та враховуючи необхідність завершення судового розгляду.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник також заперечував щодо клопотання прокурора через тривалий термін перебування під вартою, відсутність визначених законом ризиків та просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш мякий.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховується, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися і є актуальними, тому суд вважає що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого і особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя людини, за яке передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, не має офіційного місця роботи і постійного джерела доходу, раніше судимий, що в сукупності свідчить про те, що він може продовжити злочинну діяльність, ухилитися від явки до суду і перешкоджати кримінальному провадженню.
Доводи захисника про зміну запобіжного заходу, на думку колегії суддів, є недостатньо аргументованими і обґрунтованими .
З урахуванням вищевикладеного, необхідності завершення судового розгляду кримінального провадження, в т.ч. допиту свідків і самого обвинуваченого, та зважаючи на значний суспільний інтерес даної категорії справи, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 04 лютого 2019 року.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:

Судді: