В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2018 Справа №607/15719/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001971 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алчевськ Луганської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1). 09 липня 2012 року Артемівським районним судом м.Луганська Луганської області за ч.ч. 2, 3 ст.185, ст.ст. 70, 72 КК України на 3 роки позбавлення волі;

2). 06 вересня 2012 року Артемівським районним судом м.Луганська Луганської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого 25 липня 2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , який 13 липня 2018 року близько 16 год. 10 хв., який перебував на 3 поверсі в приміщенні приймальні КПП ТМРЕМ, що по вул.І.Франка, 18 у м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно, повторно, з корисливих мотивів із внутрішньої кишені сумочки ОСОБА_6 , яка знаходилась в тумбі робочого столу викрав жіночий гаманець, червоного кольору з надписом «САРАЛІН», вартістю 172, 2 грн., в якому були грошові кошти в сумі 525 грн., а також інше майно, яке для вказаної потерпілої матеріальної цінності не становить, після чого із даним майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив наведеній потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 697, 2 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

02 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.2 ст.185 КК України 3 місяці арешту.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 02 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Крім цього, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні судові експертизи, зокрема, товарознавчу №6-567/18 від 27 липня 2018 року в сумі 572 грн., а також дактилоскопічну №1.4-603/18 від 23 липня 2018 року в сумі 1001 грн.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: жіночий гаманець, червоного кольору з надписом «САРАЛІН», грошові кошти в сумі 525 грн., а також інше майно потерпілої, що було об`єктом злочинного посягання і повернуто останній слід залишити у її розпорядженні, кухонний ніж із салатовою накладкою на лезо, що знаходиться в камері зберігання речових доказів ТВП ГУНП в Тернопільській області необхідно знищити, скасувавши накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2018 року на вказане майно, а мобільний телефон марки «Нокія 113» із сім-карткою «Лайфселл» та флеш-картою мікро СД об`ємом 4 Гб, що знаходиться в камері зберігання речових доказів ТВП ГУНП в Тернопільській області необхідно повернути ОСОБА_3 .

Раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши даного обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену 02 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування призначеного обвинуваченому покарання рахувати із 13 липня 2018 року, а тому призначене за цим вироком ОСОБА_3 покарання вважати ним відбутим.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні судові експертизи, зокрема, товарознавчу №6-567/18 від 27 липня 2018 року в сумі 572 грн., а також дактилоскопічну №1.4-603/18 від 23 липня 2018 року в сумі 1001 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: жіночий гаманець, червоного кольору з надписом «САРАЛІН», грошові кошти в сумі 525 грн., а також інше майно потерпілої, що було об`єктом злочинного посягання і повернуто останній залишити у її розпорядженні, кухонний ніж із салатовою накладкою на лезо, що знаходиться в камері зберігання речових доказів ТВП ГУНП в Тернопільській області знищити, скасувавши накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2018 року на вказане майно, а мобільний телефон марки «Нокія 113» із сім-карткою «Лайфселл» та флеш-картою мікро СД об`ємом 4 Гб, що знаходиться в камері зберігання речових доказів ТВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 .

Раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши даного обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1