Справа № 372/691/19
Провадження 1-кс-559/19
ухвала
Іменем України
19 березня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 27.02.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке обґрунтовує тим, що 19.02.2019 року до ЧЧ Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшли матеріали з Обухівського МРВ Головного управління СБ України у м. Києві та Київської області, про те, що в ході пошукових заходів по виявленню протиправної діяльності з боку посадових осіб органів місцевого самоврядування Обухівського району, було виявлено ознаки вчинення депутатом Обухівської районної ради, кримінального правопорушення, а саме використання завідомо підробленого документа (рішення Обухівської районної ради). В ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду у справі № 372/691/19, 12.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , за участю власника ОСОБА_4 було виявлено наступне: жорсткий диск марки «Seagate» із серійним номером «S/n 9QF3TCUB», який опечатано та поміщено до спец пакету № INZ 2024756; ноутбук марки «Asus», без серійного номера, який опечатано та поміщено до спец пакету № INZ 2024757; DVD-R диск марки з номером № WEH610052203E, DVD-RW диск марки «Sony» золотистого кольору з номером №Y7401248DE406E162X», які опечатано та вилучено до спец пакету № 1NZ 2024758»; З ноутбуки: 1- марки «ASUS», модель «F3J», серійний номер №77NOAS432010, 2 - марки «ASUS», модель «N53S», серійним номер № B4NOAS34219716A; 3 - марки «TOSHIBA», модель «L 40-17f), серійний номер № 27053104R», які опечатано та поміщено до спец пакету № 1972661; документ на аркушах формату A4 під назвою «протокол № 37 від 01.02.2019», який опечатано та поміщено в спец пакет «INZ 2024758». Виявлені під час обшуку речі вилучено до Обухівського ВП ГУНП в Київській області в якості речового доказу. 12.03.2019 року виявлені та вилучені речі, постановою слідчого на підставі ч. 2 п. 9 ст. 40, 94, ч. 2 ст. 100, ч. З ст. 110, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні. Предмети та документи, на які необхідно накласти арешт, вважаються тимчасово вилученими, тобто, які вилучені заступником начальника ВП - начальником СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_8 , під час проведення обшуку, здійсненого 12.03.2019 за адресою: АДРЕСА_1 можуть бути використані як докази причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення. Речі, на які необхідно накласти арешт та які вважаються тимчасово вилученими, не відносяться до документів, які містять охоронювану законом таємницю. Відсутність вказаних вилучених речей, предметів, унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженні, а тому, під час досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на вилучене майно, для того щоб запобігти можливості його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі з підстав вказаних в клопотанні, та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 та його представники в судовому засіданні заперечили проти накладення арешту, вказуючи на те, що вилучені слідчим речі не відповідають ознакам ст. 98 КПК України, не є предметом злочину чи майном здобутим внаслідок вчинення злочину. Також вказували на те, що ОСОБА_4 не є власником вилученого майна, комп`ютери перебувають у користуванні його дитини. Крім того, вказували на те, що ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000127 від 27.02.2019 року не визначено статусу, і на підставі начебто підробленого рішення ОСОБА_4 звільнено з посади заступника голови ОСОБА_9 . На даний час рішення, яке є предметом злочину, оскаржується в Київському окружному адміністративному судді, де й вирішується адміністративний спір.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, доводи ОСОБА_4 та його представників, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірно вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За змістом ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного і третіх осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000127 від 27.02.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 25.02.2019 року клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про надання дозволу на проведення обшуку, задоволено частково, та надано дозвіл слідчим СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області або іншим особам, на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та відшукання рішення Обухівської районної ради №942.37 від 01.02.2019 року «Щодо звільнення ОСОБА_4 з посади голови Обухівської районної ради Київської області сьомого скликання та дострокове припинення ним повноважень голови ради», електронних носіїв інформації (жорстких дисків, флеш накопичувачів), комп`ютерної техніки (планшетів, ноутбуків, персональних комп`ютерів), блокнотів з чорновими записами за допомогою яких могло бути вчинене вказане кримінальне правопорушення та на яких можуть міститися сліди вчинення даного правопорушення. В іншій частині клопотання відмовлено.

Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна, та долучених до нього документів, органом досудового розслідування встановлено, що 01.02.2019 року, рішенням Обухівської районної ради № 942.37 було звільнено ОСОБА_4 , з посади голови Обухівської районної ради Київської області сьомого скликання та достроково припинено ним повноважень голови районної ради. Зазначене рішення вступило в силу з моменту підрахунку бюлетенів, які використовувалися депутатами Обухівської районної ради в процесі таємного голосування та підписання відповідного протоколу лічильною комісією. Зазначене рішення від 01 лютого 2019 року, станом на 06.02.2019 року, в засобах масової інформації не опубліковувалось, копії вказаного рішення фізичним або юридичним особам на їх законну вимогу не надавались. Крім того в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 06.02.2019 року було направлено позовну заяву до Київського окружного адміністративного суду до Обухівської районної ради про визнання протиправним та скасування рішення № 942.37 від 01.02.2019 року. Ухвалою від 06 лютого 2019 року, №320/550/19 суддею Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_11 відкрите провадження в адміністративній справі за вище вказаним позовом.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 показав, що рішенням Обухівської районної ради № 942.37 від 01.02.2019 року, було звільнено ОСОБА_4 з посади голови Обухівської районної ради сьомого скликання та достроково припинено його повноваження. Вказане рішення було підписано головами постійних комісій крім ОСОБА_12 , у зв`язку з чим ОСОБА_9 , вказане рішення не підписав.
25.02.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області, отримано тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до оригіналу рішення Обухівської районної ради №942.37, на якому відсутній підпис ОСОБА_9 ..
Таким чином, на думку досудового розслідування, було встановлено, що ОСОБА_4 ймовірно міг використати завідоме підроблене рішення Обухівської районної ради № 942.37 від 01 лютого 2019 року.
Також в судовому засіданні було встановлено, що 01.02.2019 року заступником голови Обухівської районної ради ОСОБА_9 було внесено запис до трудової книжки ОСОБА_13 про звільнення останнього, та видано трудову книжку.
В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що вилучене майно, а саме: жорсткий диск марки «Seagate», ноутбук марки «Asus», DVD-R диски, З ноутбуки, документа під назвою «протокол № 37 від 01.02.2019», визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000127, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а тому можуть бути використані як докази причетності конкретних осіб до вчинення злочину.

На думку слідчого судді, слідчий всупереч вимогам ст.98 КПК України жодним чином не обґрунтовав яким саме ознакам речового доказу вищевказане майно відповідає та на підставі чого слідчий дійшов до такого висновку, також слідчим не було враховано, що зазначене майно не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не містить на собі його сліди; не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин під час кримінального провадження, не є об`єктом кримінально протиправних дій відповідно до фабули справи, майно на яке просить накласти арешт слідчий не було отримано ОСОБА_4 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних щодо вчинення ним кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчого про арешт майна не встановлено правову підставу для арешту майна, не обґрунтовано належним чином можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, і яку обставину цей доказ повинен доводити, не враховано відсутність обґрунтованої підозри, не встановлено жодного зв`язку між ОСОБА_4 (який на думку слідства причетний до вчинення кримінального правопорушення) та підробленого рішення Обухівської районної ради № 942.37 від 01 лютого 2019 року, не враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_4 завданням кримінального провадження, не враховано наслідки арешту майна для третьої особи (дитини), на майно якої накладено арешт.

Крім того слідчим не було взято до уваги, що факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України ґрунтується лише на показаннях свідка ОСОБА_9 , та непідтверджені іншими належними доказами, тоді як, достатнім та належним доказом факту підроблення та надання документів може бути лише висновок відповідної судової експертизи, який відсутній.

За таких обставин, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна лише на підставі показань свідка сторони є недопустимим.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, слідчим не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна, і майно на яке слідчий просить накласти арешт не підпадає під визначення майна, зазначеного у ст.170 КПК України.

На переконання слідчого судді, матеріали провадження свідчать, що відносини, які склалися між її учасниками носять публічно - правовий характер, який потребує вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна, що було вилучене 12.03.2019 року за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткого диску марки «Seagate» із серійним номером «S/n 9QF3TCUB», ноутбука марки «Asus», DVD-R диска марки з номером № WEH610052203E, DVD-RW диск марки «Sony» золотистого кольору з номером №Y7401248DE406E162X», З ноутбуки: 1- марки «ASUS», модель «F3J», серійний номер №77NOAS432010, 2 - марки «ASUS», модель «N53S», серійним номер № B4NOAS34219716A; 3 - марки «TOSHIBA», модель «L 40-17f, серійний номер № 27053104R», документа на аркушах формату A4 під назвою «протокол № 37 від 01.02.2019».

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 22.03.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1