Справа № 492/1009/17
Провадження №1-кп/492/77/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА
09 серпня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000308 від 07.06.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального Кодексу України, -

встановив:
ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального Кодексу України (далі за текстом КК України).
В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про визнання доказу недопустимим, в порядку статті 89 Кримінального процесуального Кодексу України (далі за текстом КПК України). На його думку, диск CD-R, який визнаний речовим доказом відповідно до постанови слідчого СВ Арцизького ВП ГУПН в Одеській області ОСОБА_7 від 08.06.2017 р., - являється недопустимим доказом.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання захисника-адвоката обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання свого захисника-адвоката ОСОБА_4 підтримав, просив його задовольнити.
Суд, заслухавши думку сторін, проаналізувавши доводи викладені у клопотанні та матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статті 85, 86 КПК України визначають поняття належності та допустимості доказів у кримінальному провадженні. Зокрема, належними є докази, які прямо чи опосередковано підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 КПК України суд вирішує питання щодо допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Заявлений в клопотанні доказ, який сторона захисту просить визнати недопустимим, на думку суду, може бути визнаний недопустимим під час ухвалення судом остаточного судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження цього доказу у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидності недопустимості цього доказу на цій стадії судового провадження без дослідження його із взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 86, 89, 369-372 КПК України, суд -
ухвалив:
У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про визнання доказу недопустимим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1