Справа № 749/1363/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/232/19
Категорія - ч.3, 4 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000208 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, уродженця с. Урух Лескенського району Республіки Кабардино-Балкарія РФ, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

- повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд вказав, що обвинувальний акт та доданий Реєстр матеріалів досудового розслідування вручено обвинуваченому з порушенням вимог ст.ст. 29, 293 КПК України, що призвело до порушення права останнього на захист, оскільки в ході досудового розслідування кримінального провадження не залучався перекладач, відповідно до вимог ст.68 КПК України. Крім того, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, так як ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст.187 КК України, за попередньою змовою з іншими особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, при цьому форми та види співучасті обвинуваченого з іншими особами свого відображення в обвинувальному акті не знайшли, а тому обвинувачення є неконкретним, та таким, що не дає суду можливість зіставити кожний елемент складу кримінального правопорушення з фактичними складовими обвинувачення та з його юридичною формулою.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України та містить чітко сформульоване обвинувачення із зазначенням виду співучасті - кожен є співвиконавцем, та форма співучасті - за попередньою змовою групою осіб, яка передбачена як кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 КК України. Також апелянт зазначив, що під час досудового розслідування всі процесуальні документи були перекладені на російську мову. При цьому ОСОБА_11 не заявляв про незрозумілість оголошеної йому підозри, будь-яких клопотань від нього та захисника про забезпечення перекладачем не надходило.

Заслухавши доповідь судді; прокурора та представника потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з наведених вище підстав; захисника обвинуваченого, який просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вражаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема, користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною мовою або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

За змістом ст.29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом. Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються особі, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Можливість обвинуваченого під час досудового розслідування та у суді спілкуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних та судових рішень у перекладі на рідну мову або іншу мову, якою він володіє, а також користуватися послугами перекладача є одними із складових у реалізації ним своїх прав на захист та розгляд справи незалежним і неупередженим судом, гарантованих кримінальним процесуальним законом.

Можливість обвинуваченого одержувати допомогу перекладача під час досудового розслідування та у суді є одним із принципів забезпечення права на справедливий суд, визначених у ст.6 Європейської конвенції з прав людини, яку ратифіковано Верховною Радою України 17 липня 1997 року.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_11 є громадянином Російської Федерації, не володіє належним чином мовою, якою ведеться судочинство, в Україні проживав нетривалий час, не вивчав українську мову.

Проте дана обставина залишилась поза увагою слідчого та прокурора, так як під час досудового розслідування кримінального провадження перекладач для ОСОБА_11 не залучався, повідомлення про підозру останньому було вручено без перекладу на мову, якою він володіє.

Крім того, переклад обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на російську мову зроблений та посвідчений слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , а не перекладачем, як це передбачено нормами кримінального процесуального законодавства.

Згідно з п.25 ч.1 ст.3 КПК України, перекладач є учасником кримінального провадження і може брати в ньому участь як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Основними вимогами, які висуває КПК України до перекладача є його компетентність, він повинен вільно володіти державною мовою, а також мовою учасника процесу, який потребує перекладу на мову, якою він володіє, та незацікавленість у результатах кримінального провадження.

Отже, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на порушення вимог КПК України при складанні обвинувального акту в цій частині, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 , колегія суддів вважає, що вказаний акт у цій частині повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Посилання суду першої інстанції на те, що пред`явлене ОСОБА_13 обвинувачення є неконкретним, не заслуговує на увагу, так як суд, розглядаючи у підготовчому судовому засіданні правильність складання обвинувального акту, заздалегідь не вирішує питання щодо відповідності правильності кваліфікації кримінального правопорушення фактичним обставинам провадження, що є предметом дослідження у ході розгляду кримінального провадження по суті.

Тобто, посилаючись на невідповідність змісту обвинувального акту в цій частині вимогам закону, місцевий суд, без розгляду справи по суті, фактично вдався до оцінки доказів і поставив під сумнів правильність кваліфікації органом досудового розслідування дій обвинуваченого, що є неприпустимим на стадії підготовчого провадження.

Тому, посилання суду на неконкретність пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення підлягає виключенню з мотивувальної частини ухвали, а апеляційна скарга прокурора у цій частині підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ч.4 ст.187 КК України, як такого, що не відповідає вимогам КПК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Менського районного суду від 27.12.2018 року посилання суду, як на підставу для повернення обвинувального акту - неконкретність пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення за ч.ч.3, 4 ст.187 КК України.

В решті цю ж ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4