Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2019, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 ,
про звільнення від покарання у виді довічного позбавлення волі.

встановив:
До Вінницького міського суду із клопотанням звернувся засуджений з проханням про звільнення від відбування покарання в зв`язку з тим, що вирок відносно нього не звернуто до виконання, доказом чого є відсутність розпорядження суду про звернення вироку до виконання.

Судом першої інстанції встановлено, що вирок Волинського обласного суду від 23.02.1998 відносно ОСОБА_7 вступив в законну силу та виконується.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2018, яка набрала законної сили, ОСОБА_7 з тих самих підстав, вже відмовляли в задоволенні його заяви про незаконне тримання під вартою та негайне звільнення з-під варти.

Апеляційна скарга засудженого містить прохання про скасування ухвали суду і постановлення нової про задоволення його клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання посилаючись, що вирок за яким його було засуджено, не звернуто до виконання.

Заслухавши доповідача; пояснення засудженого та його захисника, підтримавших доводи поданої апеляційної скарги; прокурора, який заперечив проти її задоволення; виступи всіх в судових дебатах в підтримання висловлених позицій, дослідивши доводи апеляційних скарг, суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи Вироком Волинського обласного суду від 23.02.1998 ОСОБА_7 визнано винним за ст.69, ч.1 ст.222, ч.3 ст.142, п.«а», «г», «і» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) та на підставі ст.42 КК України засуджено до смертної кари з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 31.03.1998 вирок Волинського обласного суду від 23.02.1998, щодо засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 залишено без змін.

Вирок Волинського обласного суду від 23 лютого 1998 року щодо ОСОБА_7 та інших набрав законної сили 31 березня 1998 року та кримінальна справа повернулася з Верховного Суду України до Волинського обласного суду 20 жовтня 1998 року, для виконання вироку щодо засудженого ОСОБА_10 . Одночасно в супровідному листі було зазначено, що вказівку про звернення вироку до виконання відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_7 мало бути надіслано на адресу суду після вирішення питання шодо них Президентом України.

11 березня 1997 року Президентом України був оголошений мораторій на виконання смертної кари. Рішенням № 11-рп/99 від 29 грудня 1999 року Конституційний Суд України визнав неконституційними положення Кримінального кодексу стосовно смертної кари. Таким чином покарання у вигляді смертної кари було замінено довічним ув`язненням відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України» від 22 лютого 2000 року.

Відповідно до зазначених рішень, ухвалою Волинського обласного суду від 24.05.2000, покарання призначене ОСОБА_7 у виді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі в тюрмі суворого режиму.

25.05.2000 начальнику Луцького СІЗО №2 УДДУПВП у Волинській області надіслано копію вказаної ухвали обласного суду, для її виконання та вручення засудженим.

Таким чином вирок Волинського обласного суду від 23.02.1998 відносно засудженого ОСОБА_7 набрав законної сили та виконується відповідно до прийнятих рішень.

Також, як вірно встановлено судом першої інстанції, «Інструкцією з діловодства», затвердженої наказом Міністра юстиції України від 13.03.1997 №22/5 не передбачалась видача розпорядження про виконання зазначеної ухвали, що набрала законної сили, а тому посилання засудженого на відсутність розпорядження суду про звернення вироку до виконання безпідставні та не є підставою для звільнення засудженого від відбування покарання.

Посилання ОСОБА_7 на незаконність ухвали Волинського обласного суду від 24.05.2000, якою покарання призначене ОСОБА_7 у виді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі в тюрмі суворого режиму не береться судом до уваги, оскільки вона вступила в законну силу та ніким не скасована.

За таких обставин немає ніяких підстав до задоволення поданої апеляційної скарги.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

постановив:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2019 про відмову засудженому ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за вироком Волинського обласного суду від 23 лютого 1998 року залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: