Справа № 473/999/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" лютого 2019 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
25.02.2019 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 345 КК України.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.01.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалами цього ж суду від 05.03.2018 року та від 28.03.2018 року продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалами Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12.04.2018 року, 06.06.2018 року, 03.08.2018 року, 25.09.2018 року, 19.11.2018 року та 04.01.2019 продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого закінчується 04.03.2019 року.
Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор вважає, що є всі підстави продовжити застосування відносно ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, раніше неоднаразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив суд продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявний ризик зазначений в клопотанні.
Захисник ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення даного клопотання, оскільки на її думку клопотання є необгрунтованим та будь-яких доказів, які б давали додаткові підстави для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою на даний час немає.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення даного клопотання та просив суд застосувати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 при вирішені клопотання прокурора поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши докази при розгляді цих клопотань, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Суд обґрунтовує свою думку наступним.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
При вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшились.
Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, які були вчинені в короткі проміжки часу після відбуття покарання, відсутність міцних соціальних зв`язків, судимість в установленому порядку не погашена.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу - не встановлено.
Суд вважає, що викладений в клопотанні ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, підтвердився.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 331, 369-372, 383, 395 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто по 25 квітня 2019 року включно.
Строк дії ухвали закінчується о 24 год. 00 хв. 25 квітня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Веселинівського районного
суду Миколаївської області ОСОБА_1