ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/918/19 Справа № 180/2546/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000644,-

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, освіта середня технічна, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимого, останій раз:
- 07.04.2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. За визначенням Дніпропетровського апеляційного суду від 04.06.2015 року вирок змінено: призначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
- 10.02.2016 року ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.02.2015 року по 03.06.2015 року з разрахунку 1 день попередньго ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 27.09.2018 року, невідбутий строк покарання 6 місяців 23 дні,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 року остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Строк відбування покарання обраховується з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено до набрання вироком законної сили, залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати для проведення судово-товарознавчих експертиз в розмірі 1716 гривень.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він приблизно о 16 годині 00 хвилин 04.10.2018 року, знаходячись на Північному кварталі в м. Марганці Дніпропетровської області, біля вхідної двері до амбулаторії № 5 КЗ «Марганецька ЦМЛ`ДОР», таємно викрав велосипед «Buko Rad», який належить ОСОБА_8 , вартістю 1066 грн. 67 коп.
Наступного дня о 12 год. 20 хв. ОСОБА_7 через незачинені двері лікарні побачив сумку, належну ОСОБА_9 , після чого таємно викрав вазану сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 570 грн., та з місця злочину зник.
В той же день, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Фестивальній в м. Марганці поблизу Навчально-виховного комплексу № 8, в приміщенні ігрової кімнати комплексу побачив сумку, належну ОСОБА_10 та повторно викрав її, де знаходились грошові кошти в сумі 400 грн., та з місця події зник.
Крім того,приблизно о 15 год. 00 хв. 07.10.2018 року, ОСОБА_7 будучи у приміщенні магазину «Еврика» м. Марганець, вул. Київська, 157-а, побачив мобільний телефон марки «PRESTIGIO», належний ОСОБА_11 , викрав вказаний телефон, чим заподіяв матеріальну шкоду в розмірі 1200 грн. 00 коп.
Крім того,приблизно о 15 год. 00 хв. 25.10.2018, ОСОБА_7 перебуваючи на вул. Соборній в м. Марганці поблизу будинку № 15 по вул. Соборній, зайшов до приміщення «Сімейної стоматології», де на холодильнику побачив два мобільні телефони належні ОСОБА_12 та мобільний телефон «ZTE», належний ОСОБА_13 .. Після чого, діючи таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, викрав вказані мобільні телефони спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 463 грн. 34 коп, та потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 2948 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений просить вирок змінити, призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбвлення волі на срок 1 рік 1 місяць.
Вважає, що суд призначив йому покарання у вигляді 4 років 1 місяця, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, та хоча і не виходить за межі, встановлених санкціями ч.2 ст. 185 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. На його думку, не були належним чином з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу засудженого.
Вважає, що в певній мірі залишено поза увагою, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілим, та те, що він має батька 1947 року народження Інваліда II групи, що на підставі ст. 66 КК України відноситься до обставин, які пом`якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та про юридичну кваліфікацію його дій зач.2 ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Тому в цій частині вони не перевіряються.
Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, вбачається, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів. При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Колегією суддів перевірено доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необхідності пом`якшення йому покарання.
Як видно з вироку судом враховано, що ОСОБА_7 скоїв злочин середної тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, судом визнано щиросердне каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, судом враховано, рецидив злочину.
Колегія суддів обговорила доводи обвинуваченого щодо необхідності пом`якшення йому покарання, та прийшла до висновку, про відсутність для цього підстав, оскільки згідно позиції Європейського суду з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування Практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ, застосовується як джерело права, свідчить зокрема, що у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року де було зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Також у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року Європейський суд з прав людинизазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Як видно з апеляційної скарги, в ній фактично обвинувачений посилається на ті данні, які вже суд першої інстанції врахував при винесенні вироку. Були суду відомі і дані про стан здоров`я батька обвинуваченого.
Тому підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 ,- не вбачається.
Вирок за своїм змістом, як видно з його змісту є законним обґрунтованим та вмотивованим.
Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4