Справа № 202/1977/18
Провадження № 1-кс/202/4783/2019
У Х В А Л А
Іменем України

06 травня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 10.01.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_5 із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 10.01.2018 року.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.01.2018 року за № 0000013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2018 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:358:0072, право власності на котру зареєстроване за ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на її відчуження (розпорядження) у будь-який спосіб.
Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що, враховуючи, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, є предметом злочинного посягання та є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, його визнано речовим доказом, накладення арешту на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:358:0072 за адресою: АДРЕСА_1 , є доцільним, оскільки дозволить запобігти її відчуженню, перетворенню, шляхом зміни її властивостей чи поділу.
21.02.2017 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_6 та посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського Нотаріального округу, придбала у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0632, з кадастровим номером :02:358:0072.
В подальшому земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0632, з кадастровим номером :02:358:0072, приєднано до іншої земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0715га, та новій об`єднаній ділянці присвоєно інший кадастровий номер, та в подальшому об`єднана земельна ділянка була розподілена на три окремих земельних ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , під кадастровими номерами :02:358:0074, загальною площею 0,0449 га, :02:358:0075, загальною площею 0,0449 га, :02:358:0б76 загальною площею 0,0449 га, загальна площа всіх трьох ділянок складає 0,1347 га. Право власності підтверджено відповідними витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно.
Заявник вважає, що на сьогодні відпала потреба у подальшому застосуванні арешту на майно, оскільки 10.01.2019 року по справі № 200/8978/18 за позовною заявою заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії, винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.
На день подачі даного клопотання рішення набрало законної сили, до апеляційної інстанції рішення не оскаржене. З боку ОСОБА_5 не чиниться перешкод у виконанні рішення по справі. Однак виконанню рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська заважає саме арешт, накладений ухвалою суду від 12.02.2018 року.
У зв`язку з викладеним, заявник просила скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000013 від 10.01.2018 року на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:358:0072, право власності на котру зареєстроване за ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на її відчуження (розпорядження) у будь-який спосіб, поділу, оренди, передачі в іпотеку.
В судовому засіданні заявник, адвокат ОСОБА_3 , підтримала заявлене клопотання та наполягала на його задоволенні.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від спірна земельна ділянка витребувана з власності ОСОБА_5 , а кримінальне провадження відносно спірної земельної провадження виділено та направлено до суду разом з обвинувальним актом, а отже, питання щодо скасування арешту майна на вказану земельну ділянку повинно вирішуватись під час судового розгляду кримінального провадження № 0000518, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000013 від 10.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом заволодіння шахрайським шляхом земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2018 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:358:0072, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2019 року витребувано від ОСОБА_5 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні встановлено, що з матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 10.01.2018 року були виділені матеріали кримінального провадження № 0000518 щодо заволодіння шахрайським шляхом земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з обвинувальним актом 31.05.2018 року направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
Статтею 131 КПК України визначено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, котрий застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним кодексом України.
Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належать здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Крім того, частиною 1 статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватись вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Однією із загальних засад кримінального провадження є принцип диспозитивності.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Приймаючи до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000518 щодо заволодіння шахрайським шляхом земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , завершене, матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом направлено до суду, слідчий суддя на стадії судового провадження не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо скасування арешту майна.
Крім того, заявником не представлено слідчому судді доказів того, що саме ОСОБА_5 , в інтересах якої вона звернулась з клопотанням, є власником чи володільцем арештованого майна, яка відповідно до вимог частини 1 статті 174 КПК України може звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту цього майна.
За встановлених обставин, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 10.01.2018 року задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 000013 від 10.01.2018 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1