Справа № 645/791/17
Провадження № 1-кп/645/98/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч.2, 186 ч.2 КК України
в с т а н о в и в :
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник при розгляді даного клопотання посилались на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, обвинувачуються у вчиненні злочинів середньої тяжкості. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому.
Таким чином, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому ОСОБА_4 під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, необхідно продовжити строк тримання під вартою на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 31, 177, 178, Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 22 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя