н/п 1-кп/490/593/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2019 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , провівши відкрите судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000055, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого фельдшером СШД м.Первомайська, який проходить строкову військову службу на посаді навідника 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , у військовому званні матрос,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України, З участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
21.10.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин ОСОБА_3 призваний на строкову військову службу, яку з 21.12.2017 року проходив на посаді навідника 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , в військовому званні матрос. Матрос ОСОБА_5 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді гранатометника 2 відділення 3 взводу 1 роти морської піхоти.

Згідно положень ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби ЗС України, матрос ОСОБА_3 та матрос ОСОБА_5 у відносинах підлеглості не знаходяться.

12.04.2018 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні спортивної зали військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 28, 30, 32, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у завданні побоїв матросу ОСОБА_5 у вигляді нанесення останньому не менше 2 ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя зліва, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді ссаден лівої брови, параорбітальної гематоми лівого ока, які відповідно до висновку експерта №430 від 04.05.2018 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину за викладених в обвинувальному акті обставин, та зазначив, що він не знаходився у відносинах підлеглості з потерпілим, 12.04.2018р. близько 19-00 год., він із потерпілим грав у настільний теніс, після закінчення гри у них виникла суперечка, хто буде заносити тенісний стіл до побутового приміщення. В ході суперечки виникла бійка, та він наніс потерпілому не менше 2 ударів кулаком в область обличчя. У вчиненому щиро кається. Заподіяну шкоду відшкодував.
Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв, яке заподіяло легкі тілесні ушкодження, і кваліфікує його дії за ч.2 ст.406 КК України. При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби та місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.406 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Одночасно, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Заявлений цивільний позов на суму 1203,82 грн. в інтересах військової частини НОМЕР_2 в зв`язку з стаціонарним лікуванням ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, у зв`язку із повним відшкодуванням обвинуваченим заподіяної шкоди, що підтверджується квитанцією від 08.05.2018 року.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався. Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах військової частини про стягнення із ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 1203,82 грн. відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1