Справа № 522/8500/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні № 0000144 від 03.04.2017 року старшим слідчим СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Винницької області, Гайсинського району, с. Носівці, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, працюючого завідувачем сектору обліку та розподілу житла Київської районної адміністрації Одеської міської ради, має 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в період часу з 01.06.2013 по 23.10.2013, перебуваючи на посаді, начальника відділу обліку та розподілу житлової площі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, маючи 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, відповідно до розпорядження міського голови м.Одеси № 701/К від 01.06.2013.

Також, згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_4 являвся суб`єктом корупційного правопорушення. У своєї роботі регламентується положенням про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, положенням про сектор обліку та розподілу житла Київської районної адміністрації Одеської міської ради, посадовою інструкцією завідувача сектору обліку та розподілу житла Київської районної адміністрації Одеської міської ради.

Так, ОСОБА_4 перебуваючи на вищевказаної посаді, зловживаючи службовим становищем тобто умисно, з корисливих мотивів діючи в інтересах ОСОБА_7 достовірно знаючи, що згідно розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради №448 від 05.04.2004 року, квартира АДРЕСА_2 була включена до числа службових житлових приміщень Управління СБУ в Одеській області. Що підтверджується особовою карткою № НОМЕР_1 , де вказано, що ОСОБА_4 з 24.12.1996 по теперішній час працює на посаді начальника відділу обліку та розподілу житла. Крім того згідно функціональних обов`язків завідувач сектору: здійснює керівництво діяльністю співробітників сектору; несе персональну відповідальність за виконання задач, покладених на сектор; готує та оформляє проекти розпоряджень районної адміністрації з питань взяття на квартирний облік, надання жилої площі, в тому числі службової, включення житла до числа службового та його виключення із службового зміни договорів найму, бронювання жилих приміщень, оформляє ордери і видає їх.

Згідно посадової інструкції завідувач сектору обліку та розподілу житла Київської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_4 , п. 2.16. Веде облік житла, що включається до числа службового, а також облік житла, що виключається із числа службового, п. 4.2. Відповідає за взаємодію сектору з підприємствами, установами, організаціями, які самостійно ведуть квартирний облік.

Далі ОСОБА_4 достовірно знаючи та розуміючи, що згідно журналу обліку службових жилих приміщень Київської рай адміністрації Одеської міської ради, запис № 229, вказано, що кв. АДРЕСА_2 , знаходиться на обліку УСБ України.

В порушення вимог Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 3.08.2006 № 1081 (далі Порядок-1081), а саме: П.11 Житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу. Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37:

П. 5 Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових.(Абзац перший пункту 5 із змінами, внесеними згідно з Постановою KM N 391 від 11.07.92 ) Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень (додаток № 1). П.6: Жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих.

В подальшому ОСОБА_4 діючи завуальовано та розуміючи свою протиправну діяльність, а саме, як що внести зміни до договору найму на кв. АДРЕСА_3 з переоформленням з з колишньої співробітниці СБУ в Одеській області ОСОБА_8 на її чоловіка ОСОБА_9 якій не працює в СБУ для подальшого отримання свідоцтва про право власності на житло. Діючи в інтересах ОСОБА_8 прийняв у неї та у її чоловіка заяви на зміну наймача кв. АДРЕСА_4 . Після чого ОСОБА_4 зловживаючи службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів діючи в інтересах ОСОБА_8 приховавши факт того, що вказана квартира включена до числа службових житлових приміщень Управління СБУ в Одеській області, підготував витяг із протоколу № 10 засідання громадської комісії з житлових питань від 24.09.2013 року на якої слухали інформацію з житлових питань ОСОБА_4 якій при розгляді заяв запропонував внести зміни до договорів найму жилих приміщень в наслідок визначання наймачем іншого члена сім`ї та переоформлення особистих рахунків.

Надалі, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника відділу обліку та розподілу житлової площі Київської районної адміністрації Одеської міської ради 30.09.2013 склав розпорядження Київської районної адміністрації № 465, про внесення змін до договорів найму жилих приміщень, внаслідок визнання наймачем іншого члена сім`ї та переоформлення особистих рахунків. На підставі заяв громадян, пропозиції громадської комісії по житловим питанням (протоколу № 10 від 24.09.2013), згідно ст.ст. 103,106,107 ЖК України, п.2 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», та у відповідності до п. 3.2.6 «Положення про Київську району адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради № 384-VI від 28.02.2011 року:

Визнати наймачем за раніше укладеним договорам найму жилого приміщення замість попереднього наймача та переоформлення особистих рахунки з нижче зазначеним гр. ОСОБА_10 , (у зв`язку зі згодою наймача ОСОБА_7 та інших дорослих членів сім`ї на кв. АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свій злочин ОСОБА_4 використовуючи службове становища всупереч інтересам служби в порушення функціональних обов`язків п. 4.2. визначено, що останній відповідає за взаємодію сектору з підприємствами, установами, організаціями, які самостійно ведуть квартирний облік, крім того в порушення вимог Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом СБУ від 6.11.2007 № 792 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 листопада 2007 р. за № 1308/14575): П. 5.13. Рішення про виключення з числа службових житлових приміщень приймається керівниками відповідних органів, закладів та установ СБ України на підставі пропозицій житлово-побутової комісії та за погодженням з житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, що затверджується заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, з наданням необхідних документів для його вивчення.

Тобто, ОСОБА_4 розуміючи, що його дії є противоправні, приховуючи свою злочину діяльність, навмисно не викликавши представників СБУ на засідання громадської комісії з житлових питань від 24.09.2013 року на якої слухали інформацію з житлових питань по договору найму на кв. АДРЕСА_3 з переоформленням з колишньої співробітниці СБУ ОСОБА_8 на її чоловіка ОСОБА_9 та в подальшому не повідомивши Управління СБУ в Одеській області про прийняте рішення. Склав розпорядження № 2819/064 на право оформлення договору найму від 01.10.2013, яке стало підставою для отримання ОСОБА_9 свідоцтва про права власності на житло, а саме на кв. АДРЕСА_3 .

Згідно висновку № 586 судово-оціночної будівельної експертизи ринкова вартість трьох кімнатної квартири АДРЕСА_3 , на жовтень 2013 рік, становить 686 000, 00 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 наніс державі в особі Управління СБУ в Одеській області збитки в розмірі ринкової вартості трьох кімнатної квартири АДРЕСА_3 , на загальну суму 686 000, 00 грн., що є тяжкими наслідками.

03.10.2018 старшим слідчим СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , та повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі до 6 років, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного та його захисника, а також заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, з наступних підстав.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Необхідно також зазначити про відповідні правові позиції ЄСПЛ щодо мотивування судових рішень. Зокрема у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Гарсія Руіс проти Іспанії»).

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Слідчий у клопотанні фактично обмежився викладом обставин та кваліфікації кримінального правопорушення, формально послався на існування нібито ризиків, не обґрунтувавши навіть доводи клопотання, не долучивши до нього копії матеріалів, які доводять ризики, про які він формально написав у клопотанні.

Як вбачається з судового рішення по вказаному кримінальному провадженню від 11.07.2018 р., досудовим слідством встановлено ознаки протиправних дій у працівника СБУ, якому надавалась квартира та її родичів, які надали до Київської РДА для зміни договору найму спірної квартири підроблені документи, на підставі яких не підозрюваний, а колегіальний орган Київська РДА прийняла розпорядження про зміну наймача квартири. Зазначене судове рішення не оспорено, вступило в законну силу та являється преюдиціальним фактом.

За таких обставин викликає сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_4 .

Суд, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, повинен враховувати також обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризиків.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на підлеглих, свідків по справі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000144.

Досудове розслідування розпочато на підставі повідомлення начальника Представництва внутрішньої безпеки в Одеській області УВБ СБ України з якого вбачається, що у 2013 році військовослужбовці Служби безпеки України шляхом надання органу приватизації документів, що містять недостовірні відомості, привласнили державне майно службову квартиру АДРЕСА_3 , яка належить Управлінню Служби безпеки України в Одеській області, чим спричинили державі збитки в особливо великих розмірах.

В повідомленні начальника Представництва внутрішньої безпеки в Одеській області УВБ СБ України вказано, що 21.10.2013 р. директор ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» ОСОБА_11 склав завідомо підроблений лист та довідку про склад сім`ї ОСОБА_9 , а 28.10.2013 р. орган приватизації Департаменту міського господарства ОМР незаконно видав розпорядження № 220513 про передачу вказаної квартири у власність ОСОБА_9 , ОСОБА_8 без відома УСБУ в Одеській області, яка з 03.05.2004 р. включена до числа службових житлових приміщень Управління.

Досудове розслідування розпочато військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 пов`язані із проходженням військової служби.

Станом на час подачі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , як вбачається з пояснень прокурора в судовому засіданні, підслідність кримінального провадження № 0000144 за СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області не визначалась.

03.10.2018 р. старший слідчий СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчиненні злочину ст. 364 ч. 2 КК України ОСОБА_4 з якої вбачається, що останній, перебуваючи на посаді завідувача сектором обліку та розподілу житла Київської районної адміністрації Одеської міської ради, умисно, з корисливих мотивів, діючи в інтересах ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що квартира АДРЕСА_3 включена до числа службових житлових приміщень УСБУ в Одеській області на підставі розпорядження № 448 Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 05.04.2004 р., прийняв заяву у ОСОБА_8 на зміну наймача вказаної квартири та переоформлення особистого рахунку на чоловіка.

На підставі вказаної заяви ОСОБА_8 та поданих нею документів, 24.09.2013 р. громадська комісія Київської РДА м. Одеси погодила зміну наймача та переоформлення особистого рахунку на чоловіка ОСОБА_8 , про що ІНФОРМАЦІЯ_2 видано № 465, погоджене заступником голови РДА ОСОБА_12 , начальником відділу правового забезпечення ОСОБА_13 , начальником відділу обліку та розподілу житлової площі ОСОБА_4 .

В повідомленні про підозру вказано, що ОСОБА_4 , в порушення функціональних обов`язків, на підтвердження яких суду надано посадову інструкцію ОСОБА_4 , з якою він ознайомлений 15.03.2017 р., в порушення вимог Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України житлових приміщень від 06.11.2007 р. № 792, не викликав представників СБУ в Одеській області на засідання громадської комісії з житлових питань Київської РДА, яке відбувалось 24.09.2018 р., наслідком чого стало отримання колишніми співробітниками СБУ ОСОБА_9 та ОСОБА_8 свідоцтва про право власності на житло, в якому вони проживали з 2004 року, проте з 03.05.2004 р. житло мало статус службового житлового приміщення УСБУ в Одеській області.

Підозрюваний ОСОБА_4 суду пояснив, що в 2013 році він здійснював прийом громадян, прийняв заяву та документи від ОСОБА_8 на зміну наймача квартири та переоформлення особистого рахунку. Виключно ЖЕК веде облік службового житла на його території, його керівник, видаючи довідки для зміни рахунку по квартирі, повинен перевіряти, чи житло має статус службового. З поданих документів не вбачалось, що квартира має статус службового приміщення. Прийняті на прийомі громадян документи для подальшого оформлення. ОСОБА_8 бачив вперше та в останнє на прийомі в 2013 році. Облік службових приміщень інших організацій РДА не веде, а розпорядження про визнання приміщень службовими через 5 років відправляються до міського архіву, відповідно розпорядження за 2004 рік про визнання вказаної квартири з 2010 року в РДА не знаходяться і в 2013 році не міг знати, що квартира службова, крім того документи, видані ОСОБА_14 не викликали у нього жодного сумніву. Про те, що квартира службова дізнався в 2016 році, коли викликали на допит до СБУ в Одеській області.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

З повідомлення начальника Представництва внутрішньої безпеки в Одеській області УВБ СБ України вбачається, що 21.10.2013 р. директор ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» ОСОБА_11 склав завідомо підроблений лист та довідку про склад сім`ї ОСОБА_9 , а 28.10.2013р. орган приватизації Департаменту міського господарства ОМР незаконно видав розпорядження № 220513 про передачу вказаної квартири у власність ОСОБА_9 , ОСОБА_8 без відома УСБУ в Одеській області, яка з 03.05.2004 р. включена до числа службових житлових приміщень Управління. Досудове розслідування розпочато військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 пов`язані із проходженням військової служби.

Як вказано в повідомленні про підозру від 03.10.2018 р., ОСОБА_4 , в порушення функціональних обов`язків та вимог Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України житлових приміщень від 06.11.2007 р. № 792, не викликав представників СБУ в Одеській області на засідання громадської комісії з житлових питань Київської РДА, яке відбувалось 24.09.2018 р., наслідком чого стало отримання колишніми співробітниками СБУ ОСОБА_9 та ОСОБА_8 свідоцтва про право власності на житло, в якому вони проживали з 2004 року, проте з 03.05.2004 р. житло мало статус службового житлового приміщення УСБУ в Одеській області.

З посадової інструкції завідувача сектору обліку та розподілу житла Київської РДА ОСОБА_4 не вбачається, що в коло його обов`язків входить виклик представників СБУ в Одеській області на засідання громадської комісії з житлових питань Київської РДА та виконання вимог Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України житлових приміщень від 06.11.2007 р. № 792, а також видача свідоцтв про право власності на житло, що доводить необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

З пояснень підозрюваного вбачається, що в 2013 році він здійснював прийом громадян, прийняв заяву та документи від ОСОБА_8 . З поданих документів не вбачалось, що квартира має статус службового приміщення. ОСОБА_8 бачив вперше та в останнє на прийомі в 2013 році. Облік службових приміщень інших організацій РДА не веде, а розпорядження про визнання приміщень службовими через 5 років відправляються до міського архіву, відповідно розпорядження за 2004 рік про визнання вказаної квартири з 2010 року в РДА не знаходяться і в 2013 році не міг знати, що квартира службова, крім того документи, видані ОСОБА_14 не викликали у нього жодного сумніву. Про те, що квартира службова дізнався у 2016 році, коли викликали на допит до СБУ в Одеській області.

Вищевказане в сукупності свідчить про не обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Коли сторона кримінального провадження не доводить, що існує обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого конкретною статтею КК України, слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

06.11.2018