Справа № 559/404/19
номер провадження 1-кп/558/54/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000059 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Молодаво, Дубенського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , представник потерпілої соби ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в нічну пору доби з 6 на 7 січня 2019 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, прийшовши на територію храму «Свято-Різдво-Богородиці» в с. Молодаво-3, Дубенського району Рівненської області, де скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника майна та інших сторонніх осіб, таємно, умисно, шляхом вільного доступу викрав з освітлювальних приладів, що встановлені на території храму вісім лампочок розжарювання потужністю 40 Вт, дві енергозберігаючі лампочки у вигляді спіралі марки «Maxus SPIRAL 30 w 2700k», один настінний садовий світильник з цоколем із маркуванням «Е2760Вт», один настінний галогенний прожектор потужністю 500Вт та три метри двохжильного мідного кабелю, які належать релігійній громаді храму «Свято-Різдво-Богородиці» с. Молодаво-3, Дубенського району Рівненської області, чим заподіяв релігійній громаді майнову шкоду на загальну суму 777,86 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування кримінального провадження 22 лютого 2019 року між представником релігійної громади храму «Свято-Різдво-Богородиці» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення.

Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно угоди про примирення від 22 лютого 2019 року, укладеної між представником релігійної громади храму «Свято-Різдво-Богородиці» с. Молодаво-3, Дубенського району Рівненської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у скоєнному діянні; обвинувачений та представник релігійної громади примирилися між собою, представник релігійної громади будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, наміру заявляти вимоги про відшкодування шкоди (подавати цивільний позов) не має; сторони за угодою стверджують, що шкода відшкодована релігійній громаді шляхом повернення викраденого майна; сторони за угодою погодили призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (Вісімдесят) годин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити у затвердженні угоди…

За таких обставин, суд розглянув судове провадження відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Представник релігійної громади ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони угоди підтвердили те, що не заперечують фактичних обставин події; укладення ними угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Представник релігійної громади ОСОБА_5 підтвердив те, що завдану шкоду релігійній громаді було відшкодовано, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, наполягає на затвердженні угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що укладення угоди про примирення відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є можливим затвердження такої угоди.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою з`ясування добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Дослідивши зміст угоди, суд вважає, що її умови відповідають вимогам ст. 471 КПК України. Кримінальному правопорушенню надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися. З огляду на особу обвинуваченого та взяті ним на себе за угодою зобов`язання, очевидної неможливості їх виконання не встановлено.

Судом встановлено, що сторони за угодою про примирення погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 65-67, 185 КК України.

Підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом встановлено обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Цивільний позов не заявлено.

Судом встановлено, що процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні складають 858,00 гривні (а.п. 40).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрат на залучення експерта в розмірі 858,00 гривень, що є документально підтвердженими.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000059, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Так, речовими доказами були визнані шість лампочок, двохжильний мідний кабель, частини садового ліхтаря та галогенного прожектора, що передані на зберігання представнику релігійної громади ОСОБА_5 , а тому такі речові докази слід залишити у користуванні релігійної громади.

За таких обставин, угоду про примирення належить затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами за угодою про примирення покарання.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, клопотань про застосування запобіжного заходу сторони не заявляли, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно нього на час до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст.ст. 314, 392-395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, ст.ст. 12, 185 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 22 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0000059, що укладена між представником релігійної громади храму «Свято-Різдво-Богородиці» с. Молодаво-3, Дубенського району Рівненської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 лютого 2019 року покарання у виді громадських робіт на строк 80 (Вісімдесят) годин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 858,00 (Вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Речові докази: шість лампочок, двохжильний мідний кабель, частини садового ліхтаря та галогенного прожектора, що передані на зберігання представнику релігійної громади храму «Свято-Різдво-Богородиці» с. Молодаво-3, Дубенського району Рівненської області ОСОБА_5 , залишити у користуванні релігійної громади.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .