Справа № 635/8733/18
Провадження № 1-в/635/19/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 липня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.
Прокурор у судовому засіданні проти заміни невідбутої частини покарання засудженого ОСОБА_4 білиш м`яким заперечував посилаючись на те, що останній за час відбуття покарання не став шлях виправлення, тому застосування до нього ст. 82 КК України є недоцільним.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі заяви про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_4 більш м`яким.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Петрівка Шевченківського району Харківської області, громадянин України, має середню освіту, неодружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 103 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2010 року за ч. 1 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 07 травня 2012 року за ч. 3 ст. 185. ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 22 липня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 24 дні; вироком Московського районного суду міста Харкова від 03 червня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 03 червня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 липня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Початок строку покарання: 30 серпня 2016 року. Кінець строку покарання: 30 листопада 2020 року.
З 13 вересня 2016 року ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія № 100». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений адміністрацією установи лише два рази; до промислової зони установи не працевлаштований.
31 жовтня 2018 року комісією державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» розглядалося питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України у відношенні ОСОБА_4 , де останньому було відмовлено у застосуванні вказаної заохочувальної норми, як особі, яка не стала на шлях виправлення; питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України може бути розглянуто за відбуттям призначеного строку покарання, а саме не раніше 30 червня 2019 року.
Згідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення; заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до п. 6.6 Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 червня 2012 року за № 957/21269, повторно питання про можливість подання до суду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 Кримінального кодексу України) осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років або засуджених до довічного позбавлення волі, може бути розглянуто на засіданні комісії тільки після досягнення засудженим необхідного ступеня виправлення, що відображається в характеристиці на засудженого, не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше ніж через шість місяців.
Враховуючи, що при вивченні особової справи засудженого, судом не встановлено обставин, які вказують, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення, тому суд відмовляє в задоволенні його клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, при цьому також враховує, що 31 жовтня 2018 року комісією державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України у відношенні нього, повторно питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким може бути вирішено не раніше 30 червня 2019 року.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1