справа № 691/1416/18
провадження № 1-кп/691/238/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в ТОВ «НВФ «Урожай», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 29.08.2018 року, близько 21.50 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті вживання спиртних напоїв, знаючи про те, що його дружина ОСОБА_4 вагітна, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар долонею правої руки в область обличчя зліва та один удар правою ногою в область живота ОСОБА_4 , в наслідок чого у ОСОБА_4 01.09.2018 року відбулося переривання вагітності у вигляді народження мертвої дитини, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої травми живота з садном на передній черевній стінці, яка супроводжувалася передчасним відшаруванням прикріпленої до передньої стінки матки плаценти та розвитком внутрішньоутробної асфіксії плоду, яка стала причиною передчасного припинення вагітності, шляхом мертвонародження, та садна обличчя зліва, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 05-11-01/171 від 04.10.2018 року відносяться до: тупа закрита травма живота, яка стала причиною передчасного припинення вагітності до тяжких тілесних ушкоджень; садна обличчя зліва до легких тілесних ушкоджень.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікуючою ознакою якого являється умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило переривання вагітності.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому йому було повідомлено про підозру, визнав повністю, в скоєному розкаявся, та дав детальні пояснення щодо його обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння злочину, наведеними у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінивши докази відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце.

Оскільки, ОСОБА_5 , наніс потерпілій умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило переривання вагітності, суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання, суд враховує:

- приписи ст. 50 КК України щодо того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів як засудженими, так і іншими особами;

- вимоги ст. 8 Конституції України, згідно якої в Україні діє принцип верховенства права;

- загальні засади призначення покарання, закріплені в ст. 65 КК України;

- роз`яснення, наведені в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо реалізації принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного;

- практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає співмірним.

Керуючись вище наведеним, суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у межах установлених у санкції ч. 1 ст. 121 КК України, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (злочину), який законодавцем, згідно ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, вину у скоєному визнав, щиро кається, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності, має позитивні характеристики з місця проживання та роботи, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, враховуючи думку потерпілої, яка в судовому засіданні просила не призначати покарання обвинуваченому, пов`язане з позбавленням волі, приймаючи до відому досудову доповідь про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та прийняв рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, не застосовувати.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1