Провадження № 1-кс/756/2861/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за його заявою від 21.08.2018 за вих.№ 2485/21, з вимогами: зобов`язати внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення суддею ОСОБА_4 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.356, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.396 КК України; зобов`язати надати йому копії Витягів з ЄРДР та Пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; зобов`язати повідомити суд про виконання ухвали, що має бути винесена за результатами розгляду скарги. Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що 21.08.2018 ОСОБА_3 через приймальню Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України подав заяву про вчинення кримінальних правопорушень суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 , дана заява відповідно до вимог ст.214 КПК України підлягала внесенню до ЄРДР, проте таких дій вчинено не було, чим допущено бездіяльність.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 повністю підтримав вимоги та обґрунтування скарги і пояснив, що суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 здійснювався розгляд його скарги на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за його повідомленням. Під час розгляду його скарги суддя, на переконання заявника, допустила порушення розумних строків її розгляду та вимог КПК України, у зв`язку з чим ним було подано заяву про вчинення суддею кримінальних правопорушень. Відомості за його заявою до ЄРДР внесені не були, натомість через тривалий проміжок часу він отримав відповідь за підписом службової особи Управління Національного антикорупційного бюро України по роботі з громадськістю, з якої дізнався про те, що його заяву направлено до Генеральної прокуратури України, а в органах Національного антикорупційного бюро України розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».
Уповноважена особа Національного антикорупційного бюро Українидля участі у розгляді скарги ОСОБА_3 до суду не з`явилась, даний орган належним чином повідомлявся про час та місце розгляду скарги. Представником Національного антикорупційного бюро Україниза довіреністю до суду подано письмові пояснення на скаргу ОСОБА_3 , суть яких зводиться до відсутності підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 від 21.08.2018 № 2485/21 до ЄРДР, оскільки у ній не було наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, а розгляд інших порушених у заяві питань не належить до компетенції даного органу. Представник Національного антикорупційного бюро України у письмових поясненнях клопотала про розгляд скарги ОСОБА_3 у відсутності уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України. З огляду на положення ч.3 ст.306 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду скарги ОСОБА_3 у відсутності уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України.
Заслухавши думку та пояснення заявника, дослідивши додані матеріали, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. При цьому суд встановив та врахував наступне.
З копії заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення (в порядку ст.55 КПК України) від 21.08.2018 вих.№ 2485/21, поданої до Національного антикорупційного бюро України та зареєстрованої у цьому органі у той же день, вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до вказаного органу із заявою про вчинене кримінальне правопорушення суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 .Із змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3 повідомив Національне антикорупційне бюро України про те, що суддею ОСОБА_4 було порушено розумні строки розгляду його скарги, допущено безпідставне відкладення судового засідання з розгляду його скарги на 16.09.2018, проведено судове засідання з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства, здійснене неналежне оформлення судових викликів, що свідчить про наявність у її діях кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.356, ч.2 ст.366, ч.2 ст.396 КК України. У заяві зазначається, що вказаними діями ОСОБА_3 спричинено матеріальну та моральну шкоду.
Із змісту скарги, пояснень заявника в судовому засіданні, письмових пояснень представника Національного антикорупційного бюро України та копії відповіді ОСОБА_3 від 23.08.2018 № 11-006/32720 вбачається, що відомості за його заявою від 21.08.2018 за вих.№ 2485/21 уповноваженими особами Національного антикорупційного бюро України до ЄРДР не вносились.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом. Статтею 11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Системний аналіз положень ст.ст.2, 214 КПК України, ст.ст.2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення - вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений КК України.
Отже, у заяві, відомості за якою в порядку ст.214 КПК України підлягають внесенню до ЄРДР, мають міститись об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину. Такими даними є відомості про фактичне існування доказів, що підтверджують склад злочину, у тому числі його об`єктивну та суб`єктивну сторону. Якщо ж із заяви чи повідомлення не вбачається наявність обставин, що вказують на склад злочину, вони не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України.
Викладені вище висновки суду не суперечать вимогам ч.4 ст.214 КПК України, якою визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, і відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР в порядку, передбаченому ч.1 ст.214 КПК України, та реєстрації (прийняття) відповідної заяви, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.
Так, заява ОСОБА_3 від 21.08.2018 за вих.№ 2485/21 про вчинене кримінальне правопорушення прийнята та зареєстрована Національним антикорупційним бюро України 21 серпня 2018 року, про що свідчить наявний на її копії штамп даного органу «Отримано» від 21.08.2018 та підпис відповідальної особи, що заявником не оспорюється.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Наведені у заяві ОСОБА_3 від 21.08.2018 за вих.№ 2485/21 про вчинення кримінального правопорушення обставини є вочевидь недостатніми для висновку про наявність у діях судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 ознак злочину. Викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вказана заява ОСОБА_3 не містить. З огляду на викладене, відомості, що містяться у вищезазначеній заяві ОСОБА_3 , не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР, незважаючи на ініціювання у цій заяві початку саме кримінального провадження, а не її розгляду у будь-якому іншому порядку.

Із змісту заяви ОСОБА_3 від 21.08.2018 за вих.№ 2485/21 вбачається, що він вважає неправомірними та злочинними дії судді, що виразились у недодержанні, на переконання заявника, передбаченого законодавством процесуального порядку розгляду його скарги під час провадження, яке не було завершене на час його звернення до Національного антикорупційного бюро України з даною заявою, отже, було пов`язане із здійсненням судом правосуддя.
Відповідно до ст.ст.126, 129 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.48 вищезазначеного Закону, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом. Незалежність судді забезпечується, крім іншого, забороною втручання у здійснення правосуддя. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Згідно з положеннями ч.11 ст.49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також у Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначається, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (у тому числі, наприклад, надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.
Аналогічна правова позиція міститься і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.11.2015 у справі № 6-28768ск15, згідно з якою законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених під час розгляду конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення скарги та зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 21.08.2018 за вих.№ 2485/21 з підстав відсутності у ній викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, заявник не позбавлений права подати у встановленому законом порядку скаргу на дії судді до Вищої ради правосуддя.

Керуючись ст.ст.126, 129 Конституції України, ст.ст.2, 214, 303, 304, 309 КПК України, ст.ст.2, 11 КК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою від 21 серпня 2018 року, вих.№ 2485/21, про вчинення кримінального правопорушення.
Дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1