Провадження №1-кп/127/720/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2018 року за № 0000464 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, розлученого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше судимого:
15.12.1986 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
28.10.1987 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ст. 43 КК України приєднано невідбутий термін покарання за вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 15.12.1986 року та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
23.03.1993 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. 17, ч. 1 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
25.12.2002 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
17.03.2003 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
27.08.2010 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
23.11.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 01.02.2018 року приблизно о 15 год. 36 хв., перебуваючи у приміщенні супермаркету Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» (далі - ТОВ "АТБ-маркет"), що розташований по вулиці Замостянській, 34А в м. Вінниці, підійшов до поличок стенду у торгівельному залі, де помітив горілчані вироби. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме однієї пляшки віскі торгової марки «Red Label» ємністю 0,5 л. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, взяв одну пляшку віскі торгової марки «Red Label» ємністю 0,5 л вартістю 350 грн. 70 коп. згідно з висновком експерта № 960/18-21 від 13.02.2018 року, поклавши її правою рукою під куртку зліва. Після чого ОСОБА_3 , не розрахувавшись за товар, намагався покинути місце злочину, однак був зупинений працівниками служби охорони магазину поблизу каси. Тобто ОСОБА_3 не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як він був зупинений працівниками служби охорони магазину поблизу каси і дане майно у нього було вилучене.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що у вчиненому щиро кається, просить вибачення та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить його суворо не карати.
У судове засідання представник юридичної особи, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», ОСОБА_7 , який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, однак надав до суду заяви, в яких просить судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без представника потерпілого, претензій до обвинуваченого немає, при обранні міри покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без представника потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без представника потерпілого, який надав до суду відповідну заяву.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що докази, зібрані у кримінальному провадженні, підтверджують те, що ОСОБА_3 01.02.2018 року, намагаючись таємно викрасти одну пляшку віскі торгової марки «Red Label» ємністю 0,5 л вартістю 350 грн. 70 коп. із супермаркету ТОВ «АТБ-маркет», не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як він був зупинений працівниками служби охорони магазину поблизу каси і дане майно у нього було вилучене.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, зокрема те, що обвинуваченим вчинено незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше притягувався неодноразово, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться, не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 01.04.2008 року перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Обставиною, яка, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставиною яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.
Суд також враховує думку представника потерпілого ОСОБА_7 , який надав до суду заяви, в яких зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, при обранні міри покарання покладається на розсуд суду.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України з урахуванням положень ст. 68 Кримінального кодексу України.
Суд вважає, що таке покаранням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Згідно протоколу затримання від 03.03.2019 року ОСОБА_3 було затримано 03.03.2019 року.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2019 року щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.05.2019 року включно.

Враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 960/18-21 від 13.02.2018 року в розмірі 143 грн. 00 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, а саме, з 03.03.2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.03.2019 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
Запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 143 (сто сорок три) грн. 00 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - пляшку віскі торгової марки «Red Label» ємністю 0,5 л, яка відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 01.02.2018 року та розписки ОСОБА_8 передані йому на відповідальне зберігання залишити у розпорядженні власника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет».

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору.

СУДДЯ