Провадження № 1-кс/760/7523/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: заявника ОСОБА_3 ,розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна із забороною відчуження та розпорядження автомобілем Mazda CX-7 у кримінальному провадженні № 0000482 від 25.10.2013 року.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2017р. в справі № 760/18246/16 (провадження № 1-кс/760/2492/17) був накладений арешт на автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_3 , яка є донькою підозрюваного ОСОБА_4 та не має процесуального статусу у кримінальному провадженні в рамках якого накладено арешт на майно, зокрема, на транспортний засіб «Mazda CX-7» із забороною відчуження, розпорядження та користування майном , який вилучено 06.02.2017 року в ході обшуку, з номерним знаком НОМЕР_1 .

На думку заявниці, вказаний арешт майна необхідно скасувати в частині заборони відчуження та розпорядження, так як 28.03.2018 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва арешт було частково скасовано, в частині заборони користування, так як зазначений автомобіль належить їй, а вона не є підозрюваною чи обвинуваченою в даному кримінальному провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити в повному обсязі.

Детектив Національного антикорупційного бюро України в судове засідання не з`явився, направив до суду письмові заперечення проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Під час вирішення питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132,173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000482 від 25.10.2013 року, за підозрою вчинення, ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні,09.02.2017р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, був накладений арешт на майно, що належить дочки підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема, на транспортний засіб « Mazda CX-7» д.н.з. НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном та фактичним вилучення з володіння під час обшуку 06.02.2017 року.

28.03.2018 року арешт було скасовано частково, а саме лише в частині заборони користування автомобілем «Mazda CX-7» д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що арешт на вказане майно, накладений слідчим суддею обґрунтовано, а також, що таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи є обґрунтованим та пропорційним меті кримінального провадження, крім того, відсутність у дочки підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_3 процесуального статусу підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої у кримінальному провадженні в рамках якого накладено арешт на майно, відповідно до положень ст.170 КПК України, не є безумовною підставою для скасуванння арешту, оскільки вона підпадає під ознаки третіх осіб, майно яких може бути арештовано.

Крім того, заявницею не доведено слідчому судді, що у застосуванні такого обмеження, як арешт в частині заборони відчуження та розпорядження, на даний час відпала потреба.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 309, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1