ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/618/19 Справа № 205/1868/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
представника третьої особи, щодо
майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000655,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000655 від 22.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, було задоволено.Накладено арешт на автомобіль синього кольору марки «ВАЗ» моделі «21099», д/н НОМЕР_1 , який був вилучений 22.02.2019 року в ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості поблизу адреси: м. Дніпро, вул. В. Івасюка, 32.
Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів справи, під час проведення досудового розслідування в якості представника потерпілого допитано ОСОБА_10 , який повідомив, що 25.02.2019 року до КП «Дніпроводоканал» ДМР» надійшло повідомлення від співробітників поліції про те, що виявлено факт викрадення кришки каналізаційного колодязя. Після чого, при обстеженні мереж каналізацій було виявлено, що з каналізаційного колодязя, який розташований поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Караваєва, 24, була викрадена кришка. Також, ОСОБА_10 пояснив, що викрадена кришка є чавунною, вагою приблизно 30-40 кг, діаметром приблизно 60 см. Вартість такою кришки складає 1 200 гривень 00 копійок. Дана кришка була введена в експлуатацію 28.02.2013 року.
Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що кришки люків, які знаходяться у багажнику автомобіля синього кольору марки «ВАЗ 21099» д/н НОМЕР_1 , належать КП «Дніпроводоканал».
Досудовим розслідування встановлено, що автомобіль синього кольору марки «ВАЗ 21099» д/н НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлено, що згідно довіреності від 11.08.2017 ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_11 , або ОСОБА_12 , або ОСОБА_13 , або ОСОБА_14 користуватися та розпоряджатися за своїм розсудом належним йому автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099» д/н НОМЕР_1 .
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд прийшов до висновку, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, у даному провадженні автомобіль синього кольору марки «ВАЗ» моделі «21099», д/н НОМЕР_1 , підлягає арешту.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт власник майна ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду Дніпропетровська від 05.03.2019 року у зв`язку із поважністю причин пропуску останнього, так-як про наявність арешту апелянт дізнався лише 21.03.2019 року, а копію оскаржуваної ухвали суд першої інстанції йому не надсилав та він її не отримував.
Скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Дніпропегровська від 05.03.2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, а саме транспортного засобу марки «ВАЗ», моделі «21099», державний номерний знак НОМЕР_1 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.04.2019 року його родич випадково виявив в ЄДРСР інформацію про накладення арешту на належний йому автомобіль, у зв`язку з чим апелянт відразу звернувся до особи, якій було дозволено користуватися автомобілем, а саме ОСОБА_15 , який підтвердив в телефонному режимі, що дійсно його автомобіль арештовано, після розмови останній прислав йому сканкопію оскаржуваної ухвали. У зв`язку з чим він одразу звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Зазначає, що 25.02.2019 року, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, слідчий не звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, а тому його накладено з істотним порушенням норм процесуального права, і таким чином винесена й оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Вказує, що автомобіль перебуває у слідчого більше місяця відповідно до оскаржуваної ухвали, й слідчим/прокурором можливо було провести будь-які обшуки, огляди належного йому транспортного засобу.
Звертає увагу, що слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника/користувача майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав. У клопотанні відсутні конкретні факти незаконної діяльності власника майна або інших осіб, жодних законних обґрунтувань необхідності накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження не зазначено, у клопотанні відсутній розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також будь-які докази на підтвердження факту завдання такої шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника апелянта ОСОБА_16 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснення слідчого, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до такого висновку.
Вирішуючи питання про дотримання скаржником строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику апелянта, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останнього обчислюється з дня отримання ним копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.
Оскільки наданими матеріалами не спростовуються доводи апелянта про те, що про наявність арешту він дізнався випадково лише 21.03.2019 року, а копію оскаржуваної ухвали взагалі не отримував від суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що наявні підстави для поновлення апелянту строку апеляційного оскарження даної ухвали суду.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів убачається, що об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, полягає у тому, що 22.02.2019 до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали співробітників поліції про те, що 22.02.2019 близько 13.40 год. невстановлена особа, знаходячись поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Караваєва, 24, таємно шляхом вільного доступу викрала майно, а саме кришку люку.
За даним фактом 22.02.2019 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000655, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
22.02.2019 року о 13 год. 37 хв. надійшов виклик на лінію «102» про «крадіжку» на перехресті вулиць Караваєва та Полковника Горленко в м. Дніпро. Встановлено, що заявник бачив, як невідомі особи зняли кришку люку, що розташований поблизу будинку 24 по вул. Караваєва в м. Дніпро, та поклали її до автомобіля синього кольору марки «ВАЗ 21099» д/н НОМЕР_1 .
22.02.2019 року проведено огляд місця події на перехресті вулиць Караваєва та Полковника Горленко в м. Дніпро, в ході якого виявлено, що навпроти будинку № 24 по вул. Караваєва в м. Дніпро наявний люк із кабельною продукцією, проте кришка люка відсутня.
22.02.2019 року в період часу з 20.00 год. до 21.30 год. проведено огляд місця події ділянки місцевості поблизу адреси: м. Дніпро, вул. В. Івасюка, 32, де знаходився автомобіль синього кольору марки «ВАЗ 21099» д/н НОМЕР_1 , двері якого зачинені. Оглядом встановлено, що багажник вказаного автомобіля зачинений, але має пошкодження та частково підіймається від кузова приблизно на 2 см. При візуальному огляді встановлено, що в багажнику вказаного автомобіля знаходяться дві металеві кришки люку. В ході огляду, автомобіль синього кольору марки «ВАЗ 21099» д/н НОМЕР_1 , за допомогою служби евакуації, вилучений до Новокодацького ВП.
25.02.2019 року надійшла заява з КП «Дніпроводоканал» про те, що виявлено крадіжку кришки люку, який знаходився поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Караваєва, 24.
Під час проведення досудового розслідування в якості представника потерпілого допитано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що 25.02.2019 до КП «Дніпроводоканал» ДМР» надійшло повідомлення від співробітників поліції про те, що виявлено факт викрадення кришки каналізаційного колодязя. Після чого, при обстеженні мереж каналізацій було виявлено, що з каналізаційного колодязя, який розташований поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Караваєва, 24, була викрадена кришка. Також, ОСОБА_10 пояснив, що викрадена кришка є чавунною, вагою приблизно 30-40 кг, діаметром приблизно 60 см. Вартість такою кришки складає 1 200 гривень 00 копійок. Дана кришка була введена в експлуатацію 28.02.2013.
Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль синього кольору марки «ВАЗ 21099» д/н НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довіреності від 11.08.2017 ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_11 , або ОСОБА_12 , або ОСОБА_13 , або ОСОБА_14 користуватися та розпоряджатися за своїм розсудом належним йому автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099» д/н НОМЕР_1 .
Постановою слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 22 лютого 2019 року вищезазначене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000655.
З урахуванням наведеного майно, на яке був накладений арешт оскаржуваною ухвалою слідчого судді, відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речових доказів, а отже арешт на нього був накладений з дотриманням вимог закону.
В разі надання власнику майна можливості користуватися та розпоряджатися даним автомобілем на даній стадії досудового розслідування, можуть бути пошкоджені сліди вчинення кримінального правопорушення, що унеможливить об`єктивність встановлення істини по справі. Лише після проведення відповідних слідчих процесуальних дій, власник вказаного автомобіля може звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно.
При цьому колегія суддів зазначає, що арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Ухвала суду за змістом є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
З урахуванням наведеного підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 не вбачається.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року.
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000655 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4