Провадження № 1-о/712/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі колегії:

головуючого /судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_8 про перегляд обвинувального вироку апеляційного суду Черкаської області від 25.12.2001, постановленого апеляційним судом як судом першої інстанції, за нововиявленими обставинами по кримінальній справі № 1-39/2001,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_8 про перегляд обвинувального вироку апеляційного суду Черкаської області від 25.12.2001, постановленого апеляційним судом як судом першої інстанції за нововиявленими обставинами по кримінальній справі № 1-39/2001, з посиланням на те, що під час прийняття рішення Черкаської обласної ради від 04.07.2000 № 16-47 під час формулювання підготовки подання списків народних засідателів Черкаським обласним судом уповноваженими особами не було враховано вік кандидата на посаду народного засідателя ОСОБА_9 , який вже становив станом на 04.07.2000 понад 65 років, що є неприпустимим за законом для виконання повноважень у відправленні правосуддя внаслідок, чого вважає в даному конкретному випадку обвинувальний вирок був винесений не уповноваженим складом суду.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_10 свою заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в заяві, та просив її задовольнити.

Захисник просив вимоги заяви задовольнити, скасувати вирок апеляційного суду Черкаської області від 25.12.2001 відносно ОСОБА_10 та переглянути кримінальну справу, враховуючи нововиявлені обставини.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви, оскільки вважає, що підстав для перегляду за нововиявленими обставинами не має.

Суд, заслухавши думку засудженого, захисника, прокурора, дослідивши заяву та матеріали кримінального провадження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально - процесуального законодавства.

Судом встановлено, що вироком апеляційного суду Черкаської області від 25.12.2001 ОСОБА_10 засуджено за ст.ст. 142 ч. 3, 93 п.п. «а», «е», «і», «з» КК України до довічного позбавлення волі.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 16.07.2002 вирок апеляційного суду Черкаської області від 25.12.2001 залишений без змін.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Відповідно до вимог ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1)штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2)зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановления ухвали, що належить переглянути;

4)визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5)інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються у тому числі: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про судоустрій України» (в редакції від 05.07.2001, підстава - 2531-III) народні засідателі при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про судоустрій України» правосуддя в Україні здійснюється у відповідності до Конституції ( 254к/96-ВР ) та законів України. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються судами як частина національного законодавства України. (Стаття 7 в редакції Законів N 4017-12 від 24.02.94, N 2531-III ( 2531-14 ) від 21.06.2001 )
Статтею 55 Закону України «Про судоустрій України» визначено вимоги до кандидатів у судді і народні засідателі, а саме вимоги до кандидатів у судді визначаються Законом України "Про статус суддів" ( 2862-12 ). Народним засідателем апеляційного суду може бути громадянин України, який на день обрання досяг 30-річного віку. (частина друга статті 55 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2531-III ( 2531-14 ) від 21.06.2001). Не може бути народним засідателем особа, яка має судимість, особа з обмеженою дієздатністю або яку за рішенням суду визнано недієздатною.

Статтею 56 вищезазначеного закону народні засідателі закликаються до виконання своїх обов`язків у судах в порядку черговості не більш як на місяць на рік, крім випадків, коли продовження цього строку викликається необхідністю закінчити розгляд судової справи, початої з їх участю. ( Стаття 56 із змінами, внесеними згідно із Законом N 4017-12 від 24.02.94 ).
Статтею 58 Закону України «Про судоустрій України» визначено припинення повноважень суддів і звільнення їх з посади проводиться на підставах і в порядку, встановлених Законом України "Про статус суддів" (2862-12 ), однак народні засідателі можуть бути відкликані виборцями або органом, який їх обрав, за поданням голови відповідного суду, якщо вони не виправдали виявленої їм довіри або вчинили дії, не гідні звання народного засідателя. (Стаття 58 в редакції Закону N 4017-12 від 24.02.94 )

Враховуючи вищезазначені норми законів, суд вважає, що заява ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Черкаської області від 25.12.2001 не підлягає до задоволення, оскільки засуджений ОСОБА_8 як на підставу перегляду вироку за нововиявленими обставинами, вказує винесення вироку неналежним складом суду, а саме, те, що народному засідателю ОСОБА_9 , який був в складі суду, на момент винесення вироку, було вже понад 65 років.

Однак Закон України «Про статус суддів» та «Про судоустрій України», які діяли на час винесення вироку, а саме 25.12.2001 не містили ніяких обмежень щодо вікових обмежень народних засідателів.

Посилання засудженого ОСОБА_8 на статтю 59 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що народні засідателі, не можуть здійснювати правосуддя по досягненню ними 65 річного віку, суд не може взяти до уваги, оскільки вищезазначена стаття міститься в редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№ 2456- УІ від 07.07.2010 зі змінами і доповненнями, який втратив чинність 27.03.2015), а одже в даному випадку, суд вважає, що склад суду на день винесення вироку від 25.12.2001 був легітимний.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для перегляду вироку апеляційного суду Черкаської області від 25.12.2001 за ново виявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 459, 462, 464 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Черкаської області від 25.12.2001 - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3