Справа №366/2129/ 18
№ пр. 1-кп/366/158/18
В И Р О К

іменем України

26 грудня 2018 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальне провадження №0000235 від 10 червня 2018 року, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.м.т. Іванків Іванківського району Київської області, гр.. України, освіта середня, одружений, утриманців немає, працює водієм в ТОВ «ВІД-ЕР»,раніше не судимий, зареєстрований в АДРЕСА_1 ,фактично проживає в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09.06.2018 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою вул. 1-го Травня, що в с. Луговики, Поліського району Київської області, вирішив вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить - ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу,

направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , підійшов до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2111», реєстраційний номер НОМЕР_1 та шляхом вільного доступу сів за кермо автомобіля,де за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, запустив двигун транспортного засобу та здійснив на ньому поїздку по вулицям с. Луговики Поліського району Київської області.

В подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії викриті очевидцями з метою уникнення відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом, здійснив виїзд за межі території с. Луговики Поліського району Київської області та рухаючись від с. Луговики Поліського району Київської області в напрямку до авто дороги «Київ - Овруч» на 127 кілометрі вказаної автодороги, не впорався з керуванням та допустив з`їзд керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини в кювет.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 cm. 289 КК України,як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Під час досудового розслідування 29 червня 2018 р. між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 беззастережно визнає свою винуватість за ч.1 ст. 289 КК України , узгоджують вид і розмір покарання у виді 17 000 гривень штрафу і обвинувачений згідний на призначення названого виду покарання.

Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 17 000 гривень штрафу. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілого ОСОБА_5 з підозрюваним ОСОБА_4 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Внаслідок вчинення злочину шкода потерпілому відшкодована.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні..

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий.

Судові витрати,а саме:на проведення дактилоскопічної експертизи №8-1/1818 в сумі 1430,00грн. стягнути із засудженого ОСОБА_4 .

Речові докази:

-автомобіль ВАЗ-2111,д.н.з. НОМЕР_1 ,залишити потерпілому ОСОБА_5

-сліди узорів пальців рук,змиви плям бурого кольору з водійських дверцят,керма автомобіля,дактилоскопічну карту від 10.06.2018 року зі зразками папілярних узорів пальців рук ОСОБА_4 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ОСОБА_9 ,-знищити.

-джинсові брюки та Футболка,які належать ОСОБА_4 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ОСОБА_9 ,-повернути ОСОБА_4 .

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду, укладену 29 червня 2018 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примирення потерпілого з обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000235, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 10.06. 2018 р.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 289 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 17 000 (Сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 1430(Одна тисяча чотириста тридцять) грн.

Речові докази:

-автомобіль ВАЗ-2111,д.н.з. НОМЕР_1 ,залишити потерпілому ОСОБА_5

-сліди узорів пальців рук,змиви плям бурого кольору з водійських дверцят,керма автомобіля,дактилоскопічну карту від 10.06.2018 року зі зразками папілярних узорів пальців рук ОСОБА_4 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ОСОБА_9 ,-знищити.

-джинсові брюки та футболку, які належать ОСОБА_4 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ОСОБА_9 ,-повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, потерпілим виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1