Єдиний унікальний номер 722/575/19
Номер провадження 1-в/722/58/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2019 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника СВК №67 ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
та засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни Чернівецької області, в режимі відеоконференції з Державною установою «Сокирянська виправна колонія (№67)», справу за клопотанням захисника ОСОБА_5 , поданим в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
ВСТАНОВИВ :
09.04.2019 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшло вказане вище клопотання, в якому захисник ОСОБА_5 просив про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Представник СВК №67 ОСОБА_4 та прокурор Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання захисника, вважаючи, що засуджений не досяг ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України.
З досліджених у судовому засіданні наданих адміністрацією СВК №67 документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимий: вироком Дніпропетровського обласного суду від 12.04.1995 року по ст.ст.93 п.«а», 17, 93 п. «ж», «з», 142 ч.3, 42 КК України (в ред. 1960 року) на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.10.2006 року за ст.ст.186 ч.2, 69 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2008 року на 5 років позбавлення волі, засуджений вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.02.2013 року за ст.ст.15 ч.3-152 ч.3, 187 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України на 10 років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 19.04.2011 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.12.2017 року ОСОБА_6 зараховано строк його попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ст.72 ч.5 КК України з 19.04.2011 року по 16.01.2012 року та з 05.12.2012 року по 02.03.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі (11 місяців 24 дні). Відповідно кінець строку покарання 27.04.2020 року.
ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисних злочинів: особливо тяжкого (ст.152 ч.2 КК України) та тяжкого (ст.187 ч.2 КК України), на час розгляду справи відбув більше 3/4 строку призначеного покарання.
З характеристики, затвердженої 17.04.2019 року начальником ДУ «СВК № 67», довідок про стягнення та заохочення, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 19.04.2011 року.
За час перебування в слідчому ізоляторі м.Запоріжжя за порушення вимог режиму утримання в одному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятору. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
До сектору максимального рівня безпеки при державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 25.03.2012 року. Під час відбування покарання у приміщенні камерного типу сектора максимального рівня безпеки до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За весь період перебування у місцях позбавлення волі жодного заохочення не має. До оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався у зв`язку з особливостями утримання в секторі максимального рівня безпеки та відсутністю можливості забезпечення роботою, яку може виконувати дана категорія осіб. По відношенню до персоналу установи тактовний. Їх законні вимоги намагається виконувати. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті й порядку. Має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи по благоустрою у камері сектору. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує посередньо, намагається робити для себе відповідні висновки. Подав заяву на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Творчість», однак ніякої участі в її реалізації не приймає. Відповідно до вироку суду має завдані злочином збитки, проте виконавчі листи щодо їх стягнення в установі відсутні.
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_6 :
- з 18.01.2012 року по 02.07.2012 року не став на шлях виправлення;
- з 17.01.2013 року по 10.01.2019 року дотримується вимог режиму утримання.
Згідно довідки медичної частини ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» №110 від 16.04.2019 року засуджений після прибуття до колонії 26.03.2012 року був оглянутий медичною комісією установи. Діагноз: Практично здоровий. Працездатний. В подальшому за медичною допомогою не звертався. На даний час стан здоров`я є задовільним.
Витягом з протоколу №22 року від 31.10.2013 року засідання адміністративної комісії Сокирянської ВК №67 підтверджується, що даною комісією ОСОБА_6 відмовлено у переведенні з сектора максимального рівня безпеки до установи іншого рівня, як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення.
Також витягом з протоколу №3/2018 року від 08.02.2018 року засідання адміністративної комісії Сокирянської ВК №67 підтверджується, що даною комісією ОСОБА_6 відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як особі, яка не довела свого виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає, що доводи засудженого та його захисника щодо можливості умовно-дострокового звільнення є необґрунтованими, оскільки:
ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, а останній раз судимий за вчинення умисних тяжкого та особливо тяжкого злочину під час відбування покарання в дільниці соціальної реабілітації колонії, що свідчить про його схильність продовжувати злочинну діяльність навіть після застосування щодо нього пільг під час відбування покарання.
За час відбування покарання засуджений подав заяву на участь у програмі диференційованого впливу «Творчість», однак участі в її реалізації не приймає. Також, останній не приймає участі в жодних інших таких програмах.
Також, за час відбування покарання засуджений не має жодних заохочень, які б підтверджували його зразкову поведінку та таке ж відношення до праці.
Висновками атестаційної комісії колонії не підтверджується досягнення засудженим такого ступеню виправлення, який би давав суду підстави для його умовно-дострокового звільнення.
Перебуваючи відповідно до ступеню тяжкості вчинених злочинів та строку призначеного йому покарання в секторі максимального рівня безпеки, засуджений жодним чином не довів свою сумлінну поведінку, а тим більше сумлінне відношення до праці, які є обов`язковою підставою для застосування щодо нього ст.81 КК України.
При цьому, доводи засудженого та його захисника щодо позитивної характеристики засудженого не є обставинами, на підставі яких суд може зробити однозначний висновок про виправлення засудженого, оскільки процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», думки представника колонії та прокурора, не відповідає ступеню виправлення, який дає однозначний висновок про доведеність його виправлення та унеможливить у подальшому вчинення ним умисних злочинів.
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_6 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 слід відмовити.
На підставі ст.81 КК України та керуючись п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий-суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .