Провадження №1-кп/761/1485/2019
В И Р О К
Іменем України
14 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 181 001 000 128 24 від 04.12.2018, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, українець, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-04.11.2014 Апеляційним судом м. Києва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-25.05.2018 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 місяців 10 днів арешту;

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний злочин проти чужої власності за нижченаведених обставин.

Так, 04.12.2018, близько 17.20 год. обвинувачений, перебуваючи у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Шевченківського району м. Києва, що розташований у будинку № 1 по вул. Ризькій у м. Києві, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, скориставшись вільним доступом, з незачиненого пожежного ящика викрав пожежний гідрант в зборі (пожежний ствол РС-50, рукав латексний Д-51 з ГР-50), вартістю 476, 94 грн.

Утримуючи викрадене майно, обвинувачений намагався покинути вказане приміщення, однак був затриманий працівниками лікарні, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки здійснив незакінчений замах на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Під час судового розгляду до суду надійшла угода про примирення від 27.12.2018, укладена між Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Шевченківського району м. Києва в особі представника ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Відповідно до угоди обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні за викладених у цьому вироку обставин інкримінованого йому злочину. Сторонами узгоджена міра покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину повністю визнав. Щиро покаявся, просив затвердити угоду про примирення з потерпілим.

Представник потерпілого ОСОБА_5 також просив суд затвердити угоду.

Суд, перевіривши угоду, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, у силу ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК, віднесений до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає положенням ст. 471 КПК, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого відповідно до Кримінального кодексу України, суттєві для кримінального провадження обставини, у тому числі розмір завданої шкоди, відомості про її відшкодування.

Сторонами узгоджене покарання, а також зазначені передбачені ст. 473, 476 КПК наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений і представник потерпілого підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність передбачених ч.7 ст.474 КПК підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджений порядок відшкодування шкоди, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, угода про примирення підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Угоду про примирення від 27.12.2018, укладену між Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Шевченківського району м. Києва в особі представника потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 128 24 від 04.12.2018 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

Строк відбування ОСОБА_6 призначеного покарання відраховувати з дня затримання обвинуваченого, а саме з 04 грудня 2018 року.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1