Справа №718/1877/17
Провадження №1-кс/718/670/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

26.11.2018 року

Слідчий суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000062 від 04.12.2012 року, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на бездіяльн6ість слідчого у кримінальному провадженні № 0000062 від 14.12.2012 року та просила скасувати повістку про її виклик на 23.11.2018р. на 10год. у кримінальному провадженні № 0000062 від 04.12.2012 року, та про зобов`язання слідчого скласти правдиву повістку про виклик із зазначенням її процесуального статусу, її адреси, якщо така буде встановлена, або відсутність адреси місця її проживання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Вищий Спеціалізований Суд України в Узагальненні станом на 12.01.2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» вказував, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком учинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст.220 КПК. Відповідна бездіяльність може бути зумовлена не тільки невчиненням процесуальної дії в межах установлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Зазначена норма не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування».

Бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових), дій може бути предметом оскарження лише у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював учинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого. За відсутності такого попереднього клопотання слідчі судді приймають обґрунтовані рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою.

Враховуючи вимоги ст.304 КПК, в разі надходження на розгляд таких скарг слідчим суддям необхідно відмовляти у відкритті провадження, а не в їх задоволенні, оцінюючи їх обґрунтованість.

Враховуючи, що оскарженню підлягає рішення слідчого, прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а наведені у скарзі доводи не стосуються проведення слідчих (розшукових) дій, відсутні підстави для відкриття провадження за скаргою про скасування повістки про її виклик та про зобов`язання слідчого скласти правдиву повістку про виклик.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000062 від 04.12.2012 року.

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання копії ухвали.

Слідчий суддя :