Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1713/18
№ 1-кс/733/364/18
У Х В А Л А

"17" грудня 2018 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

ст. слідчого СВ Ічнянського ВП ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 та

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня клопотання ст. слідчого СВ Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000166 від 20 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

установив:

Ст. слідчий СВ Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, мотивуючи його тим що, у провадженні СВ Ічнянського ВП перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000166 від 20 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що МПП «Дніпро» здійснює підприємницьку діяльність з наданням послуг із заправки автомобілів та інших транспортних засобів паливно-мастильними матеріалами за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації наданої Управлінням Держпраці у Чернігівській області МПП «Дніпро» дозволи на виконання робіт з підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не видавалися, що може створити загрозу загибелі людей, тобто вказаним суб`єктом господарювання здійснюється експлуатація об`єкта небезпеки без передбаченого дозволу. Згідно допиту у якості свідка головного державного інспектора Управління Держпраці у Чернігівській області ОСОБА_6 , під час участі 13.12.2018 року у проведенні огляду місця події АЗС встановлено, що у МПП «Дніпро» відсутні оновлені дозволи на виконання робіт з підвищеною небезпекою та експлуатацією машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що є порушенням ст. 21 Закону України «Про охорону праці», не проведено ідентифікацію об`єктів підвищеної небезпеки, що є порушенням ст. 9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» та п. 3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2002 № 956, операторам АЗС не проведено щорічну перевірку з питань охорони праці. Постановою слідчого від 13.12.2018 року комплекс АЗС, об`єкти, споруди, а також всю інфраструктуру, яка відноситься до АЗС по вул. Сенчика, 2а в смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області визнані речовими доказами. Враховуючи, що вказані обставини вказують на те, що діяльність зазначеної АЗС здійснюється з порушенням вимог законодавства, чим створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяння шкоди здоров`ю, із метою збереження речового доказу та необхідністю проведення ряду судових експертиз в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування комплексом АЗС, об`єктами, спорудами, а також всією інфраструктурою, яка відноситься до АЗС та сприяє її роботі, що розташована по вул. Сенчика, 2а в смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області та перебуває у власності МПП «Дніпро».
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили клопотання задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Представник МПП «Дніпро» - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з посиланням на те, що підприємство має дозвіл на початок роботи АЗС та виконання спеціальних видів робіт, який виданий на постійній основі. Крім того, у липні 2018 року інспектором управління держпраці ОСОБА_6 був виданий припис МПП «Дніпро», в якому немає посилання на відсутність в останнього дозвільних документів на АЗС.

Заслухавши учасників справи, які з`явилися у судове засідання, та дослідивши матеріали, надані слідчим СВ Ічнянського ВП, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У провадженні СВ Ічнянського ВП перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000166 від 20 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, згідно яких МПП «Дніпро» здійснює підприємницьку діяльність з наданням послуг із заправки автомобілів та інших транспортних засобів паливно-мастильними матеріалами за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на виконання робіт з підвищеною небезпекою та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не видавалися, що може створити загрозу загибелі людей.

Відповідно до постанови слідчого від 13.12.2018 року комплекс АЗС, об`єкти, споруди, а також вся інфраструктура, що розташовані по АДРЕСА_1 та належать МПП «Дніпро», визнано речовими доказами та передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 .
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження… Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз вказаних положень закону свідчить, що для арешту майна найперше слід встановити наявність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину або щодо нього можуть застосовуватись відповідні рішення по припиненню прав власника (конфіскація, відшкодування шкоди за рахунок майна тощо).

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже майно, щодо якого подано клопотання повинне бути доказом злочину, який розслідується саме в даному кримінальному провадженні.

Частина 1 статті 272 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна мають бути хоча б первинні докази виконання таких робіт з порушенням правил безпеки і, у зв`язку з цим, загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків (про наявність потерпілих у клопотанні не йдеться).
Всупереч таким вимогам закону в клопотанні слідчого не наведено жодних доказів виконання робіт на АЗС без дозвільних документів, разом з тим, слідчим під час огляду місця події були вилучені такі документи, з яких убачається, що підприємство має дозвіл на початок роботи АЗС та виконання спеціальних видів робіт, який виданий на постійній основі.
Крім того, з припису від 20 липня 2018 року, виданому директору МПП «Дніпро» ОСОБА_7 головним державним інспектором ОСОБА_6 , вбачається, що порушень діяльності підприємства у частині відсутності у нього дозвільних документів, виявлено не було, всі інші порушення були виконані до 20 серпня 2018 року, що підтверджується листом МПП «Дніпро» від 16 серпня 2018 року, тому до свідчень держінспектора від 13.12.2018 року про те, що у підприємства відсутні оновлені дозвільні документи, слідчий суддя відноситься критично.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З урахуванням викладеного, накладення арешту на комплекс АЗС, об`єкти, споруди, а також всю інфраструктуру, яка відноситься до АЗС та сприяє її роботі, що розташована по вул. Сенчика, 2а в смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області та перебуває у власності МПП «Дніпро» буде фактичним припиненням господарської діяльності підприємства, необхідність чого прокурор та слідчий у судовому засіданні не довели, а тому законних підстав для накладення арешту на дане майно не встановлено.

За таких обставин клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 98, 131, 170, 171, 172, 173 КПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Чернігівській областіОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000166 від 20 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1