МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 469/1213/17
Провадження № 1-кп/480/229/19
Ухвала
Іменем України

15 березня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання начальника Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Артемівка Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою базовою загальною освітою, не працюючого, раніше судимого:

- 18.08.2003 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України з призначенням показання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 15.06.2004 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.85, ч.2 ст.289, 69, ч.1, 4 ст.70 з призначенням покарання у вигляді 3-х років 2 міс. позбавлення волі, 27.12.2005 звільнений умовно-достроково з Павлоградської ВК Дніпропетровської області на підставі ухвали суду з невідбутим строком 1 рік 8 місяців 11 днів;

- 01.10.2009 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у вигляді до 4-х років позбавлення волі;

- 18.10.2010 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України з призначенням покарання у вигляді 4-х років 6 місяців позбавлення волі, 01.04.2014 року звільнений з Казанківської ВК №93 з у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 08.02.2017 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України з призначенням покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, суд

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебувають обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за № 00004296 від 20.05.2016 року, № 0000291 від 21.06.2017 року, № 0000318 від 27.06.2017 року, № 0000419 від 18.07.2017 року (об`єднані в одне провадження) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування заявленого клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього та просив суд обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: не цілодобовий домашній арешт. Крім того, вказав, що вину у інкримінованих йому злочинах він не визнає, а також, що вона не доведена. Одночасно, зазначив, що не має наміру переховуватися від суду, оскільки має дружину та двох дітей. Також відмітив, що хворіє.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та вказала, що заявлені прокурором ризики відсутні, а тому продовжувати ОСОБА_4 строк тримання під вартою відпала необхідність.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов наступного.

Ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 17.08.2017 року задоволено клопотання слідчого та відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено 15.01.2019 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду строком до 15.03.2019 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: згідно з п.1 ст.177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; згідно з п.4 ч.1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, згідно з ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; відповідно до п.4 ч.1 ст.178 КПК України міцність соціальних зв`язків; відповідно до п.6 ч.1 ст.178 КПК України репутацію обвинуваченого.
Розглядаючи клопотання начальника Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , аналізуючи питання наявності у клопотанні прокурором ризиків, суд дійшов до висновку про їх наявність з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_4 та його репутацію, а саме те, що останній обвинувачується у вчинені тяжкого злочину за який згідно з санкцією ч.3 ст.185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місце проживання, офіційно ніде не працевлаштований, не має постійного заробітку, є жителем іншої області, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та на теперішній час знаходиться на випробувальному терміні за ч.2 ст.289 КК України та двічі перебував в місцях ув`язнення, що дає підстави вважати, що обвинувачений з метою ухилення від притягнення до кримінального покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 обізнаний на місцях вчинення крадіжок, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на теперішній час речові докази не знайдені, що дає підстави вважати, що він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Отже, існують ризики, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.
Судом враховуються фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме умисний корисливий характер таких кримінальних правопорушень, що заподіяло шкоду потерпілим, суспільна небезпечність вказаних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не одружений, немає офіційного джерела доходів, дає підстави суду стверджувати про існування високих ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з викладеним суд, керуючись ст.331 КПК України вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доцільно продовжити ще на 60 днів.

Разом з тим, суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою без призначення альтернативного виду запобіжного заходу може свідчити про порушення, в тому числі, ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, тому суд вважає за доцільне визначити останньому розмір застави із врахуванням даних щодо особи обвинуваченого та строку тримання його під вартою.
Визначаючи відповідно до вимог ч.4, ч.5 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що у даному випадку існують обставини, які обумовлюють необхідність визначення обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн 00 коп, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 314-316, 331, 350, 369, ч. 1 ст. 370 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання начальника Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор на 60 діб до 14 травня 2019 року (включно).
Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн 00 коп, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Державної судової адміністрації України в Миколаївській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного обвинуваченого під вартою, та повідомити усно і письмово Миколаївський районний суд Миколаївської області.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , обов`язки визначені ст. 194 КПК України:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;
- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

15.03.2019