Справа № 727/8151/18
Провадження № 1-кп/727/360/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2018 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо неповнолітнього:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента 2-го курсу ЧМКУ, раніше не судимого, -
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , із неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента 1-го курсу 15-го училища ЧВПУР, раніше не судимого, -
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 20.05.2018 року близько 02:00 год. неповнолітній ОСОБА_8 , 2002 року народження, з метою викрадення чужого майна, вступив в попередню змову з неповнолітніми ОСОБА_9 , 2001 року народження. В подальшому, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, перебуваючи в під`їзді №16 будинку АДРЕСА_3 , прийшли на п`ятий поверх, звідки таємно викрали велосипед марки «Blueberry», вартість якого становила 5500 гривень, після чого з місця вчинення злочину пішли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5500 гривень.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Вказав суду, що вони з ОСОБА_9 з вулиці побачили у під`їзді вказаного в обвинувальному акті будинку між 4-м та 5-м поверхом рожевий велосипед, який вирішили викрасти. Після цього пішли додому до ОСОБА_8 , де взяли викрутку та повернулись до велосипеда. За допомогою викрутки відчинили замок велосипеда та спустили його з 5-го поверху вниз, де заховали у підвалі неподалік будинку. Вказав, що хотіли продати велосипед з метою отримання грошей. Просив звільнити його від покарання та задовольнити клопотання його захисника з цього приводу.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Вказав, що вони з ОСОБА_8 в кінці травня 2018 року гуляли по вулиці Комарова, де з вулиці помітили велосипед. Вночі, приблизно о 2-й годині ночі, вони за допомогою викрутки зламали замок велосипеда та спустили його в підвал будинку по АДРЕСА_4 . Велосипед хотіли продати з метою отримання коштів. Просив звільнити його від покарання та задовольнити клопотання його захисника.
Показання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду кримінального провадження судом, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Неповнолітні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх законні представники та їх захисники погодились на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім особистого допиту неповнолітніх обвинувачених та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують їх як особу, пояснивши, що рішення їх добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їм зрозумілі.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість неповнолітніх обвинувачених у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.
Згідно вимог ст.12 КК України скоєний неповнолітніми обвинуваченими злочин належить до категорії злочинів середньої тяжкості.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він є особою раніше не судимою (т.1 а.п.104-105), на обліку в лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.п.108), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.п.109), по місцю проживання характеризується позитивно (т.1 а.п.110). Згідно висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №240 від 18.06.2018 року (т.1 а.п.100-102) ОСОБА_8 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, як свідчать матеріали кримінального провадження та дані теперішнього психіатричного обстеження, підекспертний ОСОБА_8 ознак психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як не психічно хворий, підекспертний ОСОБА_8 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_8 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає можливим перевиховання ОСОБА_8 без обмеження чи позбавлення волі на певний строк, що не становить небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він є особою раніше не судимою (т.1 а.п.90-91), на обліку в лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.п.93), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.п.94), по місцю проживання характеризується позитивно (т.1 а.п.95). Згідно висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №239 від 18.06.2018 року (т.1 а.п.85-87) ОСОБА_9 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, як свідчать матеріали кримінального провадження та дані теперішнього психіатричного обстеження, підекспертний ОСОБА_9 ознак психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як не психічно хворий, підекспертний ОСОБА_9 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_9 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає можливим перевиховання ОСОБА_8 без обмеження чи позбавлення волі на певний строк, що не становить небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
В судовому засіданні захисниками неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були заявлені клопотання про передачу останніх під нагляд батькам - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду.

При цьому, законні представники неповнолітніх обвинувачених, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали згоду в судовому засіданні на передачу їм під нагляд неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Таким чином, враховуючи зміст досудової доповіді, а також те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скоїли злочин середньої тяжкості, щиро розкаялись у вчиненому, вину визнали повністю, активно сприяли розкриттю злочину, по місцю проживання характеризуються позитивно, раніше не судимі, вчинили злочин у неповнолітньому віці, а також враховуючи позицію законних представників, захисників та прокурора, які просили суд звільнити неповнолітніх від покарання та застосувати відносно неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 передачу під нагляд батькам, а саме законним представникам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинувачених від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру на підставі ст.105 КК України, а саме: передачі під нагляд матері.
Також, в інформаційному листі ВССУ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» роз`яснено, що приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, суд постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.
Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
На підставі п.3 ч.2 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
На підставі п.3 ч.2 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 строком до досягнення ним повноліття.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: велосипед «Blueberry» біло-рожевого кольору, який згідно постанови слідчого від 22.05.2018 року (т.1 а.п.20-21) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки переданий на зберігання ОСОБА_10 (т.1 а.п.22) залишити ОСОБА_10 за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: