Єдиний унікальний номер справи 185/9430/18
Провадження № 1-кп/185/249/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002115 від 23 жовтня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербурга, Росія, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-02 грудня 2005 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 3 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн.;

-25 червня 2006 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

-28 лютого 2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-20 листопада 2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2013 року вирок змінено, на підставі ст. 69 КК України засуджено до трьох років позбавлення волі,

21 березня 2015 року звільнений із Софіївської ВК № 45 Дніпропетровської

області за відбуттям строку покарання;

-04 травня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2018 року о 16 годині 33 хвилини ОСОБА_3 зайшов до приміщення аптеки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 з метою придбати медичні препарати. Перебуваючи у приміщенні вказаної аптеки, ОСОБА_3 побачив у раніше йому незнайомої ОСОБА_5 , яка стояла у черзі перед ним, у правій кишені спортивної кофти мобільний телефон марки «Huawei P8 lite 2017 Gold», і в цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону марки «Huawei P8 lite 2017 Gold», золотистого кольору, який належить ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна о 16 годині 40 хвилин, стоячі у черзі, впритул наблизився до ОСОБА_5 та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правої кишені спортивної кофти ОСОБА_5 таємно, повторно викрав вказаний вище мобільний телефон марки «Huawei P8 lite 2017 Gold» золотистого кольору, ІМЕЙ 1 НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2 НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на суму 3768, 30 грн.
Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та пояснив, що дійсно 15 жовтня 2018 року о 16 годині 40 хвилин у приміщенні аптеки, розташованої по вул. Центральна, 21/22 м. Павлограда, стоячи у черзі до каси, впритул наблизився до потерпілої та рукою з кишені спортивної куртки викрав мобільний телефон. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті, та пояснила, що 15 жовтня 2018 року о 16 годині 40 хвилин у приміщенні аптеки, розташованої по вул. Центральна, 21/22 м. Павлограда, стоячи у черзі до каси, обвинувачений викрав у неї з кишені спортивної куртки мобільний телефон.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілу, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, з 2016 року перебуває на обліку у КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності», з 04 вересня 2014 року перебуває на диспансерному обліку у Павлоградському СПІД центрі з діагнозом: «ВІЧ-інфекція, IV клінічна стадія, В 20.1».

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті за якою він обвинувачується у вигляді позбавлення волі.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 15 жовтня 2018 року, тобто, в період іспитового строку, призначеного вищезазначеним вироком суду від 04 травня 2018 року.

Частиною першою ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі.Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2889/18 від 26 жовтня 2018 року в сумі 300 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року та призначити ОСОБА_3 покарання, за сукупністю вироків, остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирається.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.

Цивільний позов не заявлений.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300 (триста) грн. на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Huawei P8 lite 2017 Gold», ІМЕЙ 1 НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2 НОМЕР_3 , S/N НОМЕР_4 , переданий на зберігання під розписку ОСОБА_5 залишити останній за належністю; CD-диск з відеозаписом з камер внутрішнього відеоспостереження зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1