У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна
в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна звернувся представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , в обгрунтування скарги зазначає, що з 22 листопада 2016 року в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0003606,в рамках якого, на підставі постанови Рівненського міського суду від 18 листопада 2008 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку 12 грудня 2008 року було вилучено грошові кошти у сумі 5000 доларів США, які належать ОСОБА_3 та мають статус тимчасово вилученого майна. Зазначає, що грошові кошти ОСОБА_3 до цього часу не повернуті, хоча арештованими вони не були. В зв`язку з цим просить скаргу задовольнити та зобов`язати слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління фіскальної служби в м. Києві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0003606, повернути ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 5000 доларів США,вилучені під час обшуку за адресою : АДРЕСА_1 .

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив таку задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам скарги.

Слідчий в судовому засіданні щодо скарги заперечив, пояснив, що ОСОБА_3 не є фігурантом кримінального провадження, підозра йому не повідомлялась і ймовірніше за все повідомленою не буде. На даний час кримінальне провадження розслідується, частина епізодів з нього виділена для звільнення осіб від кримінальної відповідальності за спливом строку давності. Підтверджує, що арешт на вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти не накладався.

Заслухавши доводи представника власника майна та слідчого, дослідивши надані документи та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003606.

В межах вказаного кримінального провадження, постановою Рівненського міського суду від 18 листопада 2008 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова про надання дозволу на проведення обшуку прямо не передбачала дозволу на вилучення грошових коштів.

Як вбачається із протоколу обшуку, такий було проведено 12 грудня 2008 року, в ході проведення обшуку у ОСОБА_3 вилучено грошові кошти у сумі 5000 доларів США.

Як вбачається із зазначеної постанови суду про дозвіл на проведення обшуку та інших наданих для огляду матеріалів кримінального провадження, такі не містять відомостей про причетність ОСОБА_3 до протиправної діяльності.

Не було надано таких доказів слідчим і в судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, з поміж іншого, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Так, ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення та утримання у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправними.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Так, за положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Виходячи із процесуальних норм національного законодавства, власник майна фактично позбавлений можливості оскаржити дії щодо вилучення цього майна, оскільки таке фактично утримується органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, яка оскарженню, як в цілому, так і в частині дозволу на вилучення майна, не підлягає.

Разом з тим, за поясненнями слідчого, вилучені під час обшуку грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а отже за вимогами ч. 1 ст. 100 КПК України, повинні бути якнайшвидше повернуті володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, тобто лише у разі отримання їх слідчим на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів або ж шляхом накладення на них арешту.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що оскільки речі і документи отримані органом досудового розслідуванням не на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, арешт на вилучене майно накладеним не був, вказане питання слідчим чи прокурором навіть не ініціювалось, що підтвердив слідчий у судовому засіданні, а отже майно повинно бути якнайшвидше повернуто володільцю.

Оскільки майно вилучено близько 10 років назад, в силу ст. 28 КПК України, без подальшого визначення процесуального статусу вилученого майна, вважати цей строк розумним, не видається можливим.

Окрему увагу слідчий суддя звертає на той факт, що слідчим в судовому засіданні не було надано доказів, що свідчили б про причетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення за фактом розслідування якого було проведено обшук.

Відтак, вищевказані обставини свідчать про необґрунтоване втручання та порушення права власності ОСОБА_3 , що не може вважатись прийнятним, як з точки зору національного, так і міжнародного законодавства.

Щодо вимоги скаржника про поновлення строку на оскарження бездіяльності, слідчий суддя зазначає, що оскільки така бездіяльність є триваючою у часі та продовжує існувати на даний момент, відповідно строк оскарження пропущеним бути не може, а тому вказана вимога є недоречною.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлена скарга є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 7-9,16,167, 234, 303, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
скаргу представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчих СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, що входять до складу групи слідчих у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003606, повернути ОСОБА_3 , вилучені під час обшуку 12 грудня 2008 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у розмірі 5 000,00 (п`яти тисяч) доларів США.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1