Справа № 152/1213/18
В И Р О К
іменем України

23 листопада 2018 року м. Шаргород

Справа №152/1213/18

Провадження №1-кп/152/107/18

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, кримінальне провадження щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 23.04.2018 року,

з участю:

сторін кримінального провадження

сторони обвинувачення:

прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 04.02.2018 року приблизно о 10 годині, з метою крадіжки чужого майна: 20 метрів кабелю з ліній зв`язку станційно-лінійної дільниці №1 районного центру телекомунікацій №243 м. Шаргород Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» у м. Шаргород Вінницької області на вул. Героїв Майдану, 379, за попередньою змовою з особами, щодо яких матеріали виділено в окремі кримінальні провадження (далі у вироку особа 1 та особа 2), прийшовши на територію колишнього ПТУ, розміщену на вул. Героїв Майдану, 379, в м. Шаргород Вінницької області, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою ножиців для роботи по металу, які обвинувачений приніс із собою та передав особі 2, котра між опорами перерізувала телефонний кабель марки ТПВ 20х2х0,4 довжиною 20 метрів, а ОСОБА_3 та особа 1 вказаний телефонний кабель частинами по кілька метрів переносили до схованки біля приміщення колишнього ПТУ. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , зрізавши 20 метрів телефонного кабелю спільно з особою 1 і особою 2 та переносячи його до схованки, не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки під час перенесення порізаних частин кабелю до схованки був помічений працівниками поліції Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, котрі здійснювали патрулювання по вул. Героїв Майдану в м. Шаргород, у зв`язку із чим кинув кабель і, залишивши місце вчинення злочину, почав утікати, але через деякий час був затриманий поліцейськими.

Згідно з висновком судового експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи за №1038/18-21 від 16.02.2018 року, ринкова вартість одного метра телефонного кабелю марки ТПВ 20х2х0,4 станом на 04.02.2018 року складала 32,15 грн.

При цьому, ОСОБА_3 спільно з особою 1 і особою 2 завдали матеріальної шкоди РЦТ №243 м. Шаргород Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 643 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на крадіжку (таємне викрадення чужого майна), за попередньою змовою групою осіб.

Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 12.10.2018 року, визнав повністю, щиро покаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що 04.02.2018 року він перебував у себе вдома в м. Шаргород, на вул. Героїв Майдану, 387/5. Вранці до нього прийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Під час розмови ОСОБА_7 запропонував піти на територію колишнього ПТУ цукрозаводу, що знаходиться в м. Шаргород на вул. Героїв Майдану, зрізати телефонний кабель довжиною приблизно 20 м., який провис між двома опорами майже до землі і є неробочим, щоб потім обпалити обмотку і дістати мідний дріт, який здати за грошові кошти на пункт прийому металобрухту. Він та ОСОБА_8 погодилися, так як були переконані, що кабель неробочий. Приблизно о 10 годині 04.02.2018 року вони прийшли на територію колишнього ПТУ. З дому він взяв ножиці для роботи по металу та передав ОСОБА_8 , щоб останній зрізав телефонний кабель між опорами. Пересвідчившись, що нікого поблизу немає, вони підійшли до опори лінії зв`язку, ОСОБА_8 ножицями відрізав кусок кабелю від однієї опори, а потім від другої опори і розрізав його на куски. Він та ОСОБА_7 знайшли при вході у частково зруйноване приміщення колишнього ПТУ шафу, куди спільно вирішили заховати куски кабелю, щоб пізніше забрати, обпалити обмотку і отримати мідний дріт. Коли він та ОСОБА_7 носили кабель до схованки, то побачили поліцейський автомобіль. Працівники поліції, які їхали у автомобілі, помітили їх, розвернули автомобіль і почали наближатися до них. Він злякався, кинув кабель на подвір`ї колишнього ПТУ і почав тікати по вулиці Героїв Майдану. ОСОБА_7 також тікав позаду нього, а ОСОБА_8 пішов у частково зруйноване приміщення, де був затриманий поліцейськими. Пізніше поліцейські затримали його та ОСОБА_7 . Вважає, що він та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не встигли вчинити всі дії, необхідні для доведення свого умислу до кінця, так як були затримані працівниками поліції. Він розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати. Збитки, заподіяні злочином, він відшкодував, так як передав представнику потерпілого грошові кошти в сумі 5000 грн. наступного дня після вчинення злочину, проте будь-якого документу на підтвердження вказаного факту він не має.

Крім признання ОСОБА_3 вини, його винуватість у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами:

- показаннями представника потерпілого начальника РЦТ №243 м. Шаргород Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_9 , який в судовому засіданні 08.10.2018 року суду показав, що 04.02.2018 року на СЛД №1 в м. Шаргород, зокрема, на вул. Героїв Майдану, 379, на території колишнього ПТУ цукрозаводу було зрізано і викрадено 20 метрів телефонного кабелю марки ТПВ 20х2х0,4, вартість якого станом на 04.02.2018 року складала 32,15 грн. за 1 метр. Від працівників поліції йому стало відомо, що крадіжку вчинили ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Розмір збитків, що заподіяні злочином, становить 643 грн. Збитки, заподіяні ПАТ «Укртелеком» злочином, на теперішній час не відшкодовано, але цивільний позов не заявлявся. Він заперечує той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 передавав йому грошові кошти в сумі 5000 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної злочином. На теперішній час роботу лінії зв`язку, яка була пошкоджена внаслідок злочину, повністю відновлено;

- заявою представника потерпілого начальника РЦТ №243 м. Шаргород Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_9 від 23.11.2018 року, в якій останній просить розгляд кримінальної справи здійснювати у його відсутності, зазначає, що змінене прокурором 12.10.2018 року обвинувачення ОСОБА_3 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України підтримує в повному обсязі, а також підтримує свої показання, які надавав суду у минулому судовому засіданні, щодо міри покарання ОСОБА_3 покладається на вирішення суду, цивільний позов ним у кримінальному провадженні не заявлено, при необхідності буде заявлено у порядку цивільного судочинства (а.с.92);

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що є начальником СРПП №2 Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області. 04.02.2018 року він знаходився у складі екіпажу поліцейських Шаргородського ВП, які здійснювали патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в м. Шаргород. Приблизно о 10 годині він із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на службовому автомобілі проїздив по вул. Героїв Майдану в м. Шаргород. На території колишнього ПТУ цукрового заводу знаходиться приміщення гуртожитку, яке частково зруйноване, а також є спортивний майданчик. На спортивному майданчику він побачив 3 чоловіків, двоє яких намотували щось на руку. Він сповільнив рух поліцейського автомобіля і побачив, що чоловіки намотували на руку кабель. Коли автомобіль сповільнив рух, то чоловіки це побачили, кинули кабель і почали втікати. Поліцейські ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вийшли із автомобіля і почали наздоганяти цих чоловіків, а він на автомобілі поїхав навперейми тим чоловікам. Таким чином, ними було затримано на місці вчинення злочину ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . До того ж, на території колишнього ПТУ було виявлено кілька кусків телефонного кабелю довжиною в цілому приблизно 20 метрів, ножиці. Кабель був повністю зрізаний між двома опорами зв`язку;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_3 , їй роз`яснено вимоги ст.63 Конституції України, але вона бажає надати показання суду. Так, про крадіжку її сином ОСОБА_3 телефонного кабелю їй стало відомо від працівників поліції, а пізніше син підтвердив, що 04.02.2018 року вранці, коли вона пішла на роботу, взявши з дому ножиці для роботи по металу, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пішов на територію колишнього ПТУ цукрозаводу, де зрізав телефонний кабель, щоб викрасти, але був затриманий поліцейськими на місці злочину. ОСОБА_3 повідомив, що необхідно відшкодувати кошти в сумі 5000 грн. за заподіяні злочином збитки, тому вона віддала синові свої заощадження і він передав вказані кошти в сумі 5000 грн. начальнику цеху електрозв`язку, про що її повідомив. Будь-яких документів на підтвердження факту відшкодування збитків, заподіяних злочином, ОСОБА_3 не показував, чи має їх останній, їй не відомо;

- Актом встановлення викрадення, знищення або зловмисного пошкодження КЛЗ від 05.02.2018 року, з якого вбачається, що при обстеженні повітрянокабельної лінії зв`язку з інвентарним №02/361 в мікрорайоні «Соснівка» (на території колишнього ПТУ в АДРЕСА_2 ) виявлено викрадення 20 метрів телефонного мідного кабелю типу ТПВ 20х2х0,4 (а.с.43);

- витягом з ЄРДР від 25.08.2018 року, з якого вбачається, що 23.04.2018 року до ЄРДР внесено рапорт інспектора СРПП Шаргородського ВП ОСОБА_12 про виявлення під час здійснення патрулювання в м. Шаргород крадіжки телефонного кабелю (а.с.29);

- копією довідки про реєстрацію в Журналі ЄО Шаргородського ВП за №245 від 04.02.2018 року рапорту інспектора СРПП Шаргородського ВП ОСОБА_12 про виявлення під час здійснення патрулювання в м. Шаргород крадіжки телефонного кабелю (а.с.30);

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 04.02.2018 року, з яких вбачається, що місцем огляду є територія поблизу будівлі колишнього ПТУ цукрозаводу, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , де виявлено зрізаний між двома опорами зв`язку телефонний кабель в ізоляції, порізаний на шматки, та ножиці для роботи по металу, які видав ОСОБА_8 (а.с.31-32) та фототаблицею до протоколу огляду місця події (а.с.34-38);

- заявою ОСОБА_8 від 04.02.2018 року про добровільну видачу працівникам поліції ножиців для роботи по металу (а.с.33);

- постановою від 05.02.2018 року про визнання шматків кабелю загальною довжиною 20 метрів та ножиців для роботи по металу речовими доказами (а.с.39);

- довідкою Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна від 05.02.2018 року (а.с.40);

- дефектним актом за №2 від 05.02.2018 року та додатком до нього №1 схемою викрадення кабелю ТПВ 20х2х0,4 в м. Шаргород РЦТ №243 Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» (а.с.41-42);

- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 16.02.2018 року за №1038/18-21, з якого вбачається, що ринкова вартість одного метру кабелю телефонного марки ТПВ 20х2х0,4 станом на 04.02.2018 року складала 32,15 грн. (а.с.46-47);

- відомостями, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 24.08.2018 року з фототаблицею, відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_3 по факту крадіжки телефонного кабелю з лінії зв`язку, що проходить через територію колишнього ПТУ цукрозаводу, яка знаходиться в м. Шаргород на вул. Героїв Майдану, 379. При цьому, вбачається, що ОСОБА_3 добровільно приймав участь у слідчому експерименті та показав свої дії і відтворив обстановку події, вказав на розміщення лінії зв`язку та опор ліній зв`язку, між якими було зрізано телефонний кабель ОСОБА_8 , розрізано на шматки та залишено на місці вчинення злочину після виявлення його, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 працівниками поліції (а.с.50-53);

- постановами прокурора Жмеринської місцевої прокуратури від 23.04.2018 року та від 24.08.2018 року про виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.48, 49).

Виходячи з аналізу і оцінки показань учасників судового провадження, свідків та досліджених під час судового розгляду доказів, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на крадіжку (таємне викрадення чужого майна), за попередньою змовою групою осіб, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 04.02.2018 року приблизно о 10 годині, з метою крадіжки чужого майна: 20 метрів кабелю з ліній зв`язку станційно-лінійної дільниці №1 районного центру телекомунікацій №243 м. Шаргород Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» у м. Шаргород Вінницької області на вул. Героїв Майдану, 379, за попередньою змовою з особами, щодо яких матеріали виділено в окремі кримінальні провадження (у вироку особа 1 та особа 2), прийшовши на територію колишнього ПТУ, розміщену на вул. Героїв Майдану, 379, в м. Шаргород Вінницької області, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою ножиців для роботи по металу, які обвинувачений приніс із собою та передав особі 2, котра між опорами перерізувала телефонний кабель марки ТПВ 20х2х0,4 довжиною 20 метрів, а ОСОБА_3 та особа 1 вказаний телефонний кабель частинами по кілька метрів переносили до схованки біля приміщення колишнього ПТУ. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , зрізавши 20 метрів телефонного кабелю спільно з особою 1 і особою 2 та переносячи його до схованки, не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки під час перенесення порізаних частин кабелю до схованки був помічений працівниками поліції Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, котрі здійснювали патрулювання по вул. Героїв Майдану в м. Шаргород, у зв`язку із чим кинув кабель і, залишивши місце вчинення злочину, почав утікати, але через деякий час був затриманий поліцейськими.

Згідно з висновком судового експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи за №1038/18-21 від 16.02.2018 року, ринкова вартість одного метра телефонного кабелю марки ТПВ 20х2х0,4 станом на 04.02.2018 року складала 32,15 грн.

При цьому, ОСОБА_3 спільно з особою 1 і особою 2 завдали матеріальної шкоди РЦТ №243 м. Шаргород Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 643 грн.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є зазначені вище показання обвинуваченого, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , представника потерпілого ОСОБА_9 та досліджені судом документи.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту від 12.10.2018 року, яким процесуальним прокурором змінено обвинувачення ОСОБА_3 , з аналізу доказів, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 12.10.2018 року, доведена повністю.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_3 повинен нести кримінальну відповідальність за скоєне за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, оскільки, замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Виходячи з норми ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин, що передбачений ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки упродовж досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений визнав вину, надав показання, які відповідають обставинам, встановленим і викладеним у обвинувальному акті від 12.10.2018 року, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога Шаргородської ЦРЛ не перебуває (а.с.55).

За місцем проживання в м. Шаргород, останній характеризується позитивно, як особа, щодо якої Шаргородська міська рада не володіє компрометуючими матеріалами і щодо якої не надходило скарг на поведінку (а.с.57).

Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, що складена представником Шаргородського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 24.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, власного житла не має, проживає в квартирі матері ОСОБА_13 в АДРЕСА_1 , не працює, займається тимчасовими заробітками, висловлює плани на майбутнє (а.с.22-24).

Також, з розділу 3 «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення» досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки останнього для суспільства чи окремих осіб визначений як середній (а.с.22-24).

З висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_3 вбачається, що виправлення останнього можливе без ізоляції його від суспільства (а.с.24).

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про пробацію», під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про пробацію», досудова доповідь письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.
Абзацом 17 ч.1 ст.368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

У зв`язку із наведеним суд приймає до відома соціально-психологічну характеристику представником органу пробації ОСОБА_3 та погоджується із висновком про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вбачає підстави для застосування до ОСОБА_3 пробації системи наглядових та соціально-виховних заходів, що застосовуються за рішенням суду та відповідно до закону до засуджених, виконання певних видів кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі (п.6 ч.1 ст.2 ЗУ «Про пробацію»).
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи ОСОБА_3 , загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, з врахуванням думки представника потерпілого ОСОБА_9 , який в заяві до суду зазначив, що при призначенні покарання покладається на вирішення суду, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та призначення останньому покарання у виді обмеження волі без його відбування, тобто з випробуванням та іспитовим строком, відповідно до ст.75 КК України.
До того ж, при призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При цьому, суд призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд не враховує як пом`якшуючу його покарання обставину добровільне відшкодування завданої шкоди, про що стверджував обвинувачений, оскільки останнім не представлено суду доказів на підтвердження цієї обставини.

Зазначене вище узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якими встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Шматки телефонного кабелю загальною довжиною 20 метрів, які визнані речовим доказом, приєднані до матеріалів кримінального провадження (а.с.39) і знаходяться на зберіганні у Шаргородському ВП до вирішення кримінальної справи слід, відповідно до ст.100 КПК України, повернути законному володільцю РЦЗ №243 м. Шаргород Вінницької філії ПАТ «Укртелеком».

Ножиці для роботи по металу, які визнані речовим доказом, приєднані до матеріалів кримінального провадження (а.с.39) і знаходяться на зберіганні в Шаргородському ВП, слід, відповідно до ст.100 КПК України, знищити.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.

Зокрема, експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України проведено: 16.02.2018 року товарознавчу експертизу і надано висновок за №1038/18-21 (а.с.46-47), вартість експертизи становить 143 грн. (а.с.47, на звороті).

Таким чином, ці процесуальні витрати в сумі 143 грн. на залучення експерта з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за якою засудити його до покарання у виді обмеження волі строком на два роки шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: шматки телефонного кабелю загальною довжиною 20 метрів повернути законному володільцю РЦЗ №243 м. Шаргород Вінницької філії ПАТ «Укртелеком»; ножиці для роботи по металу знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи залученим стороною обвинувачення експертом спеціалізованої державної установи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України: 143 (сто сорок три) гривні за проведення товарознавчої експертизи 16.02.2018 року за №1038/18-21.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1