1Справа № 335/4357/18 1-кп/335/209/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, яке мотивував тим, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно працівником поліції - службовою особою, який присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, тому усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, обвинувачений ОСОБА_5 може умисно переховуватись від суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі. Також, враховуючи, що ризики, які мали місце при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на стадії досудового розслідування та в суді мають місце і на цей час, оскільки суд після призначення справи до судового розгляду досліджує докази безпосередньо, у звязку з чим прокурор просить обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід вигляді домашнього арешту з покладенням обовязків, передбачених ч. 5 ст. 191 КПК України. Також вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечували, вважають, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України та просили відмовити в задоволенні клопотання.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України.
Згідно ч.1 ст.181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинен перевірити чи достатньо підстав для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.
При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Твердження прокурора, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні злочини, ухилитися від слідства та суду та впливати на заявника та свідків, ніякими обґрунтованими та належними доказами не підтверджено, тому суд приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст.194 КПК України, більш мякого запобіжного заходу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного увязнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи помякшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».
Таким чином, характеризуючи особу обвинуваченого немає підстав на даний час стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд приходить до переконання про обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобовязання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.
У відповідності до вимог ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду, утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню; повідомляти суд про зміну свого місця проживання строком до 28.05.2019 року включно.

На підставі викладеного та керуючись 176 -179, 193,194, 196 КПК України суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК Українизапобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 28.05.2019 року включно, а саме:

- прибувати за першою вимогою до суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1