Справа № 360/24/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001174 від 27 листопада 2017 року, про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Луб`янка Бородянського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Здвижівка Бородянського району Київської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, учасника бойових дій, який проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

26 листопада 2017 року, приблизно, об 11-й годині, в с. Здвижівка Бородянського району Київської області обвинувачений ОСОБА_6 , за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 , знаходячись в гаражному приміщенні по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, застосував до неповнолітнього ОСОБА_10 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме: наніс ОСОБА_10 декількох ударів ногами та руками по тулубу і обличчю, чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна підборіддя, а обвинувачений ОСОБА_7 , який в цей час знаходився поруч і спостерігав за діями ОСОБА_6 , відкрито викрав у ОСОБА_10 мобільний телефон "Мeizu U20" вартістю 3 832 гривні 50 копійок з двома СІМ - картами оператора мобільного зв`язку "Київстар" вартістю 30 гривень кожна, а всього на загальну суму 3 892 гривні 50 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнав і щиро розкаявся у скоєному. Суду, зокрема, пояснив, що вранці 26 листопада 2017 року він приїхав в с. Здвижівка Бородянського району до свого друга ОСОБА_7 , який попросив його "розібратися" з ОСОБА_10 , тобто поговорити з ним щоби той не зустрічався з його ( ОСОБА_7 ) дівчиною. В цей час вулицею проходив ОСОБА_10 і його запросили в гараж на подвір`ї ОСОБА_7 , де під час розмови він ( ОСОБА_6 ) декілька разів вдарив потерпілого, а ОСОБА_7 забрав у ОСОБА_10 мобільний телефон і, крім того, вимагав 100 літрів дизельного пального. Через деякий час потерпілий прийшов до них разом з місцевим священнослужителем, який попросив повернути ОСОБА_10 його мобільний телефон, на що ОСОБА_7 пообіцяв через деякий час повернути телефон, але так і не повернув.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе визнав частково. Суду, зокрема, пояснив, що 26 листопада 2017 року, приблизно, об 11-й годині, до нього в гараж зайшли ОСОБА_6 і потерпілий ОСОБА_10 , з яким ОСОБА_6 став розмовляти з приводу того, що ОСОБА_10 підтримує стосунки з його ( ОСОБА_7 ) дівчиною. Під час спілкування ОСОБА_6 декілька разів вдарив потерпілого, після чого взяв у нього мобільний телефон і передав його йому ( ОСОБА_7 ). Через деякий час потерпілий ОСОБА_10 прийшов до них разом зі священнослужителем, який попросив повернути потерпілому телефон, на що він пообіцяв повернути телефон, але пізніше. Коли наступного дня до нього додому приїхали працівники поліції, то він віддав їм телефон потерпілого. Заперечував, що у нього була попередня змова з ОСОБА_6 на викрадення у потерпілого мобільного телефону.
Крім того судом були досліджені такі докази.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні засвідчив, що 26 листопада 2017 року, приблизно, об 11-й годині, в с. Здвижівка Бородянського району, коли він вийшов з церкви і повертався додому, дорогою його зупинив ОСОБА_6 , який саме під`їхав на автомобілі до подвір`я ОСОБА_7 , і наполегливо запросив його зайти на подвір`я, де також був ОСОБА_7 . Його ( ОСОБА_10 ) завели в гараж, де ОСОБА_6 одразу сказав, що він (потерпілий) йому винен 100 літрів дизельного пального. Після цього ОСОБА_6 став його розпитувати про його стосунки з дівчиною, з якою зустрічається ОСОБА_7 . Під час розмови ОСОБА_6 декілька разів вдарив його по тулубу і наказав віддати свій телефон, а після того як він відповів відмовою, ОСОБА_6 вдарив його кулаком у підборіддя і забрав телефон. Після цього він ( ОСОБА_10 ) повернувся до церкви, де розповів про цей інцидент настоятелю церкви. Коли вони удвох прийшли в гараж ОСОБА_7 і настоятель попросив повернути телефон, то ОСОБА_6 сказав, що поверне через три години. До наступного дня йому обвинувачені телефон не повернули, а тому він звернувся в лікарню та в поліцію і лише поліцейські повернули йому мобільний телефон.
Допитаний як свідок ОСОБА_13 засвідчив суду, що вранці 26 листопада 2017 року він разом з ОСОБА_6 приїхав в с. Здвижівку до ОСОБА_7 і біля подвір`я побачив потерпілого ОСОБА_10 . Потім в гаражі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 стали розпитувати потерпілого з приводу його стосунків з дівчиною ОСОБА_7 . Під час цього конфлікту ОСОБА_6 став вимагати у потерпілого його мобільний телефон і декілька разів штовхнув та вдарив потерпілого. ОСОБА_6 забрав у ОСОБА_10 мобільний телефон, а потім цей телефон взяв ОСОБА_7 . Через деякий час потерпілий прийшов у гараж з місцевим священнослужителем, який просив повернути потерпілому телефон, на що ОСОБА_7 пояснив, що телефон поверне пізніше.
Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27 листопада 2017 року, ОСОБА_10 повідомив у поліцію, що 26 листопада 2017 року, приблизно, об 11-й годині, в с. Здвижівка Бородянського району Київської області наочно знайома особа із застосуванням насильства відкрито заволоділа його мобільним телефоном "Мeizu U20" з двома СІМ - картами оператора мобільного зв`язку "Київстар". (т. 1, а. 71)
Відповідно до протоколу огляду речового доказу і заяви ОСОБА_7 від 27 листопада 2017 року, ОСОБА_7 надав працівникам поліції мобільний телефон "Мeizu U20" з двома СІМ - картами оператора мобільного зв`язку "Київстар". (т. 1, а. 74, 75-76)
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28 листопада 2017 року, потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка нанесла йому удари і викрала його мобільний телефон. (т. 1, а. 82-84)
Як убачається з висновку судово-медичної експертизи № 170 від 14 грудня 2017 року, у ОСОБА_10 мало місце садно підборіддя, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень і утворилось від дії тупого предмету. (т. 1, а. 89)
Оцінюючи досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості і достовірності та з точки зору їх достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Злочинні дії обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Суд критично ставиться до заперечень обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність між ним і ОСОБА_6 попередньої змови на вчинення цього злочину, оскільки, як встановлено судом, саме обвинувачений ОСОБА_7 ініціював зустріч з потерпілим ОСОБА_10 та підбурював ОСОБА_6 до вчинення неправомірних дій щодо потерпілого, а подальші злагоджені дії обвинувачених щодо потерпілого свідчать про наявність між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спільного умислу і попередньої змови на вчинення цього злочину.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особи обвинувачених, які до кримінальної відповідальності притягуються вперше, постійної роботи не мають, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, а ОСОБА_7 характеризується посередньо, є учасником бойових дій.
Як обставини, що пом`якшують покарання щодо ОСОБА_6 , суд враховує його щире каяття і часткове добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі.
Водночас, враховуючи тяжкість злочину, обставини його здійснення, приймаючи до уваги, що обвинувачені до кримінальної відповідальності притягуються вперше, ОСОБА_6 щиро розкаявся у скоєному, а ОСОБА_7 є учасником бойових дій і фактично визнав обставини, які становлять об`єктивну сторону злочину, а також враховуючи висновки, що містяться в досудових доповідях Бородянського районного відділу з питань пробації, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них відповідно до ст.76 КК України обов`язки.
Законний представник потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 тис. гривень.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на час судового розгляду досягнув повноліття і був залучений як позивач, цивільний позов, поданий в його інтересах, підтримав. З урахуванням добровільно відшкодованих ОСОБА_6 коштів в сумі 1 тис. грн, просив стягнути з ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 19 тис. гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 визнав, з урахуванням добровільно відшкодованої 1 тис. гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 і у заподіянні йому при цьому легких тілесних ушкоджень знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Суд погоджується з доводами потерпілого ОСОБА_10 , що йому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав в результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , який не тільки його побив та пограбував, але й при цьому принижував і ображав, висловлюючи різні погрози, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 23 ЦК України потерпілий має право вимагати від обвинуваченого ОСОБА_6 , до якого пред`явив позов, відшкодування моральної шкоди.
Зважаючи на характер і конкретні обставини злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 , глибину душевних страждань потерпілого, який на момент вчинення відносно нього злочину був неповнолітнім, суд вважає, що запропонований потерпілим розмір відшкодування відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 19 тис. гривень.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1762 гривні.
Речовий доказ мобільний телефон "Мeizu U20" з двома СІМ - картами оператора мобільного зв`язку "Київстар" необхідно залишити потерпілому ОСОБА_10 .
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
До строку покарання ОСОБА_6 зарахувати попереднє ув`язнення з 27 грудня 2018 року по 14 березня 2019 року - день за день.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 19000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.
До набрання вироком законної сили змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" на особисте зобов`язання і негайно звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Речовий доказ мобільний телефон "Мeizu U20" з двома СІМ - картами оператора мобільного зв`язку "Київстар" залишити потерпілому ОСОБА_10 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_14