Справа № 308/1849/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/149/19, за апеляційною скаргою, яку подала прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 (далі - прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2019 року частково задоволено погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) і відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України кримінальних правопорушень
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Цією ж ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу їх вимогу; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з особами, які є свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та покладених на ОСОБА_6 обов`язків встановлено до 18.04.2019.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 19 лютого 2019 року слідчий звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у заволодінні майном у великих розмірах шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документа. У клопотанні вказується на те, що оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів ,за які може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, тому є достатні підстави вважати, що існують ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста в кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Тому, слідчий, враховуючи вищенаведене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_6 у будь-який момент може виїхати за межі України, вважає, що щодо нього доцільно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, із покладенням передбачених п. п. 1, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявність ризику переховування від слідства та суду, однак, не доведено всіх інших зазначених у клопотанні ризиків, а також неможливості запобігання таким ризикам шляхом застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Враховуючи наведене, а також дані про особу підозрюваного: раніше не судимий, має постійне місце проживання, де проживає разом із дружиною та донькою, і за яким позитивно характеризується, займається підприємницькою діяльністю - має постійне місце роботи в магазині роздрібної торгівлі, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, слідчий суддя прийшов до висновку про достатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленому ризику.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину в групі з невстановленими слідством особами, не визнає своєї вини, що внаслідок його злочинних дій територіальну громаду села Нижня Апша Тячівського району та державу в цілому позбавлено права власності на земельну ділянку площею 0,9100 га, вартістю 146145,09 грн.. Стверджує, що на даний час продовжує існувати ризик щодо знищення речових доказів, а саме, документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не віднайдено технічної документації із землеустрою щодо відведення меж земельної ділянки в натурі, яку на замовлення ОСОБА_6 виготовило ТОВ «Моя Земля», що стало підставою разом із підробленим актом для внесення державним кадастровим реєстратором управління Держземагенства у Тячівському районі відомостей до Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку за ОСОБА_6 .. При цьому, зазначає, що слідчим суддею безпідставно не взято до уваги те, що під час досудового розслідування встановлено та підтверджено факт наявності зазначених у клопотанні слідчого, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у їх вчиненні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, копія якого 25 січня 2019 року, з урахуванням положень ст. 278 КПК України, йому вручена (а. с. 8- 12). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень стороною захисту не оспорюється.

Крім того, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що додані до клопотання докази підтверджують існування ризику можливого переховування від слідства та суду. Висновки слідчого судді в цій частині, а також у частині обґрунтованості підозри не оспорюються, тому з урахуванням вимог ст. 404 КПК України, не перевіряються, вважаються належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Разом із тим, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про недоведеність слідчим та прокурором ризиків можливого знищення підозрюваним ОСОБА_6 , переховування ним або спотворення ним будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста в кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, - є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на матеріалах судового провадження, оскільки додані до клопотання матеріали не містять доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 має на меті знищити, переховувати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста в кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів враховує й наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного
ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким проживає разом із дружиною та донькою, і за яким позитивно характеризується, займається підприємницькою діяльністю - має постійне місце роботи в магазині роздрібної торгівлі (а. с. 24- 26).

Тому, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, належним чином не вмотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово буде виправданим, що у свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не наведено доводів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, про який клопочуть слідчий та прокурор, для запобігання встановленому слідчим суддею ризику.

При цьому, колегія суддів вважає, що обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, не дозволить йому мати роботу, отримувати заробітну плату та утримувати сім`ю.

Погоджуючись із такими висновками слідчого судді, колегія суддів зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та їх тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, він не виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки. Крім того, колегія суддів вважає, що діяння у вчиненні яких ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється відносяться до злочинів ч. 3 ст. 190 КК України тяжкий злочин, а ч. 4 ст. 358 КК України до злочинів невеликої тяжкості.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, прийшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про те, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не є достатнім для запобігання ризику можливого переховування від слідства та суду, що ОСОБА_6 може в будь-який час виїхати за межі території України, - колегія суддів, з урахуванням наведеного вище, відхиляє як необґрунтовані й такі, що не свідчать про незаконність висновку слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі не посилався прокурор у ході її розгляду.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує те, що під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилалась на факти невиконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього слідчим суддею процесуальних обов`язків із часу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. При цьому, колегія суддів також враховує і пояснення прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 направлений 01.04.2019 до суду першої інстанції для його розгляду. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не спростувала пояснення сторони захисту про те, що під час досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_6 не перешкоджав повному та всебічному встановленню обставин справи, і добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з дотриманням вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_6 передбачені п. п. 1, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи свідчити про незаконність таких висновків; те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено й обвинувальний акт направлений до місцевого суду для його розгляду, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2019 року, якою щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 191 та ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: