Справа № 482/2440/18
Номер провадження 1-кп/482/77/2019
УХВАЛА
19 лютого 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000747 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 27.12.2018 р. під час досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 стверджував, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, відповідає вимогам КПК України, та вважав за можливе перейти до вирішення питання щодо затвердження судом угоди про визнання підозрюваним ОСОБА_3 винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за викладених у обвинувальному акті обставин.

Обвинувачений, його захисник та потерпіла думку прокурора підтримали.

Проте, вивчивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, враховуючи, що згідно з вимогами ч.8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається, а обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.

Так, згідно з обвинувальним актом, що переданий до суду, ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 05.11.2018 р. в вечірній час він разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вживали спиртні напої.

Приблизно о 23.00 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , під впливом алкоголю, виник конфлікт на побутовому ґрунті. В результаті раптово виниклого конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_3 , схопивши з кухонного столу ножа, наніс ОСОБА_5 один удар ножем в область лівої половини черевної стінки живота, від чого остання, знаходячись на стільці в приміщенні кухні, похилилася на ньому, а ОСОБА_3 , будучи впевненим, що виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, пішов до приміщення іншої кімнати та ліг спати, не надавши потерпілій первинної медичної допомоги.

В результаті заподіяння вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 05.11.2018 доставлено до Новоодеської ЦРЛ з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини, пошкодження селезінки, внутрішньочеревна кровотеча, геморрагичний шок.

Також вказано, що такі дії ОСОБА_3 у ході досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (ч.1 ст. 337 КПК України).

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Об`єктивна сторона складу злочину - це зовнішній прояв злочинного посягання, що включає суспільно небезпечне і протиправне діяння, вчинене у певний час, визначеним способом, із застосуванням конкретних засобів, з настанням суспільно небезпечних наслідків. Особливе значення об`єктивної сторони складу злочину в теорії та судовій практиці обумовлене тим, що вона структурно входить в основу кримінальної відповідальності, визначає її межі, є умовою правильної кваліфікації та розмежування суміжних складів злочинів, а також елементи об`єктивної сторони складу злочину конструюють диспозицію кримінально-правової норми.

Згідно частини 1 ст. 121 КК України, за якою кваліфіковано дії підозрюваного ОСОБА_3 , кримінальна відповідальність настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Викладаючи у обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, не зазначено обставини скоєних суспільно-небезпечних дій обвинуваченим у частині наслідків кримінального правопорушення, а саме, які ж саме тілесні ушкодження були заподіяні потерпілій, а також і їх тяжкість.

Незважаючи на відсутність таких даних у обвинувальному акті дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При цьому в обвинувальному акті не вказано про те, що потерпілій внаслідок дій підозрюваного було завдано тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, як не вказано і про те, яких же самих тілесних ушкоджень завдано.

Зазначено лише про діагноз, з яким було доставлено потерпілу до лікарні.

Таким чином, обвинувальний акт вимогам ст.. 291 КПК України не відповідає, а викладене у ньому обвинувачення є неконкретним, що є порушенням прав а на захист особи, що підозрюється у вчиненні конкретного злочину, який має право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення та мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції, п. 54)

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. ч. 4 ст. 314, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000747 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, повернути прокурору.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_8