Справа № 444/2270/18
Провадження № 1-кп/444/231/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 25.07.2018 року на підставі обвинувального акту відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жовкви Львівської області, проживає АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, раніше судима, освіта середня, не працює, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ,-

за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , будучи засудженою 06.06.2017 Жовківським районним судом Львівської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, який сплатила 10.10.2017 на шлях виправлення не стала та вчинила новий злочин.
Так, 24 липня 2018 року ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Samsung 18200", вартістю 750 (сімсот п`ятдесять) гривень, після чого з викраденим майном залишила місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів справи, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченою, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумніву у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та не заперечила фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дала суду показання аналогічні фабулі обвинувачення, а саме вказавши, що дійсно перебувала в гостях у потерпілої, де вони розпивали спиртні напої та коли мати потерпілої почала сваритися з ними викрала телефон, який належав ОСОБА_5 . Даний телефон продала в ломбард, однак в подальшому викупила його та повернула потерпілій. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд її суворо не карати.

Окрім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 , своєї вини, її вина у вчиненому злочині стверджується доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.

Як вбачається із розяснень даних в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року Про судову практику у справах проти власності, крадіжка (таємне викрадення чужого майна) це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, так як вона своїми діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, а тому її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного нею злочину, обставини справи та дані, що характеризують її особу, а також з врахуванням наведеного перспективи її виправлення і перевиховання, та попередження з її боку нових злочинів.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Так зокрема, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує те, що остання на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, раніше судима.

Як помякшуючі обставини обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує те, що вона у скоєному щиро розкаялась.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винної, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченої покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою вона судиться.

Враховуючи в сукупності тяжкість злочину, особу винної, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, суд прийшов до переконання, що обвинувачену ОСОБА_4 можна виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства, звільнивши її від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною та засудити за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Відповідно ст. 76 КК України, зобов`язати засуджену ОСОБА_4 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Скасувати арешти, накладені ухвалами Жовківського районного суду Львівської області від 27.07.2018 року, після вступу вироку в законну силу.

Речові докази :

1). мобільний телефон марки "Samsung 18200", ІMEI: НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області повернути потерпілій ОСОБА_5

2). оригінали видаткового чеку від 24.07.2018 року та фіскального чеку від 25.07.2018 року, виданий ПТ «Чесний Ломбард», ТзОВ «Маст і Компанія», які знаходяться при матеріалах кримінального провадження за № 0001022 від 25.07.2018 року залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1