Житомирський апеляційний суд
Справа №296/27/12-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 255 КК України Доповідач ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А
про попередній розгляд

12 березня 2019 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду: ОСОБА_2 , за участю:
секретаря: ОСОБА_3 ,
прокурора: ОСОБА_4 ,
підсудних: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12
розглянула в ході попереднього судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 16 січня 2019 року в частині зупинення провадження в справі щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 16 січня 2019 року змінено у відношенні ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сімферополь АР Крим, громадянина України, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Оголошено розшук ОСОБА_15 , якого з місця затримання постановлено доставити до ДУ «ЖУВП (№8). Виконання постанови постановлено доручити Житомирському МВ УМВС України в Житомирській області. Контроль за виконанням постанови постановлено покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальній справі.

На час розшуку підсудного ОСОБА_15 провадження у справі постановлено зупинити.

На прийняте судом рішення прокурор подав апеляцію, в якій просить постанову суду в частині зупинення провадження у справі по обвинуваченню підсудних ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до розшуку підсудного ОСОБА_15 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

При ознайомленні з матеріалами кримінальної справи та проведенні підготовчих дій до апеляційного розгляду було встановлено необхідність проведення попереднього судового розгляду справи апеляційним судом з огляду на наявність питання щодо можливості оскарження постанови суду першої інстанції в частині зупинення провадження в справі та можливості прийняття апеляції прокурора до розгляду апеляційного суду.

В ході судового засідання при попередньому розгляді справи прокурор наполягав на можливості оскарження даної постанови суду про зупинення провадження в справі відносно всіх підсудних, враховуючи явно помилкове рішення суду першої інстанції з огляду на положення ст. 280 КПК України 1960 року, та порушення в такому випадку прав потерпілих , враховуючи тривалість провадження в даній кримінальній справі, а також враховуючи практику Верховного Суду щодо можливості оскарження ухвал суду, які не передбачені КПК України.

Підсудні та їх захисники категорично заперечили проти прийняття до розгляду апеляційним судом апеляції прокурора, посилаючись на положення ст.ст. 280, 247 КПК України 1960 року, наполягаючи на відсутності права на оскарження постанови суду про зупинення провадження в справі у відповідності до наведених норм КПК України, та неможливості застосування практики Верховного Суду про застосування положень КПК України 2012 року до даних правовідносин, що регулюються положеннями КПК України 1960 року .

Заслухавши думки учасників попереднього розгляду кримінальної справи, приходжу до висновку про необхідність відмови у прийнятті до розгляду апеляційним судом апеляції прокурора на постанову суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пр цьму гарантії права на апеляційне оскарження рішення суду закріплено у п.8 ч.2 ст.129 Конституції України згідно з яким однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначеному законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначені норми Конституції України беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції).

У рішення Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийняття заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються та метою, яку намагаються досягнути.

Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовими рішенням не є тотожним обмеженню у доступі до правосуддя, а отже не означає обмеженню у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 347 КПК України (1960 року ) апеляція може бути подана:

1) на вироки, які не набрали законної сили, ухвалені місцевими судами;
2) на постанови про застосування чи незастосування примусових заходів виховного і медичного характеру, ухвалені місцевими судами.
Апеляція також може бути подана:
1) на ухвали (постанови), ухвалені місцевим судом, про
закриття справи або направлення справи на додаткове розслідування;
2) на окремі ухвали (постанови), ухвалені місцевим судом;
3) на інші постанови місцевих судів у випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 280 КПК України 1960 року як спеціальна норма, що визначає можливість зупинення провадження в справі, не містить положень щодо можливості оскарження такої постанови суду.

Таким чином нормами КПК Укаїни 1960 року оскарження постанови суду про зупинення провадження в справі окремо від рішення суду по суті обвинувачення, не передбачено, перелік постанов суду, які підлягають оскарженню, наведений у ст. 347 КПК україни 1960 року, розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому посилання прокурора на практику Верховного Суду при вирішенні питання про можливість оскарження ухвал суду, які постановлені з порушенням вимог КПК України або не передбачених положеннями КПК України, є недоревчними в даному випадку, оскільки така практика стосується застосування положень КПК України 2012 року, та не поширюється на випадки розгляду кримінальних справ за правилами КПК України 1960 року.

Відповідно до ч.4 ст.357 КПК України (1960 року) при попередньому розгляді справи апеляційний суд може прийняти одне з таких рішень:

1) про питання, пов`язані з підготовкою справи до апеляційного розгляду;

2) про відмову в прийнятті апеляції до свого розгляду;
3) про зупинення провадження в справі;
4) про повернення справи суду першої інстанції.

З огляду на викладене постанова суду першої інстанції про зупинення провадження в справі не підлягає окремому апеляційному оскарженню, про право на оскарження постанови в частині зупинення провадження в справі судом першої інстанції зазначено помилково. А тому на підставі п.2 ч.1 ст. 357 КПК України 1960 року в прийнятті до розгляду апеляційним судом апеляції прокурора вважаю за необхідне відмовити.

Керуючись ст. ст. 280, 347, 357 КПК України в редакції 1960 року,

п о с т а н о в и л а:
Відмовити в прийнятті до розгляду Житомирського апеляційного суду апеляції прокурора прокурати Житомирської області ОСОБА_4 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 16 січня 2019 року в частині зупинення провадження в справі щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Суддя: