Справа № 577/5172/18
Провадження № 1-кп/577/129/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" лютого 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

особи, щодо якої застосовуються

заходи медичного характеру ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі клопотання у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001899 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, перебуваючого на обліку у лікаря-психіатра у зв`язку із психічними розладами, до якого раніше застосовувалися примусові заходи медичного характеру: 1) 26.05.2010 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ПЗМХ у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом; 2) 26.10.2010 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ПЗМХ у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом; 3) 01.04.2013 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області за вчинення суспільно- небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ПЗМХ у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом; 4) 05.04.2018 року ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України із застосуванням ПЗМХ у виді госпіталізації до психіатричної лікарні

підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2018 року до Конотопського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання у кримінальному провадженні № 0001899 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 ..

Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_6 19 вересня 2016 року близько 11 год. 30 хв., перебуваючи на території залізничного вокзалу по вул. Свободи в м. Конотоп, зустрів свого знайомого ОСОБА_5 . На прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 дав йому мобільний телефон марки «Prestigio Muze Ф 1» тимчасово для прослуховування музики. У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на незаконне відкрите заволодіння вказаним мобільним телефоном. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілого ОСОБА_5 , відкрито заволодів мобільним телефоном останнього і незважаючи на вимогу потерпілого його повернути, швидко залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 19/119/9-3/3567е від 13.10.2016 року, ринкова вартість викраденого майна, яке належить ОСОБА_5 , на момент скоєння кримінального правопорушення становить 484 ґрн. Таким чином, вказаними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 484 грн.

Крім того, 20 вересня 2018 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував за місцем мешкання ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , де разом з останнім вживав спиртні напої, та помітив, що серед майна потерпілого є грошові кошти. У цей час у ОСОБА_6 виник повторний злочинний корисливий умисел, спрямований на незаконне відкрите заволодіння вказаними грошовими коштами. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , розуміючи, шо його дії є відкритими для потерпілого ОСОБА_4 , а також присутньої у кімнаті будинку ОСОБА_8 , діючи повторно відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого у сумі 375 грн., які знаходилися на столі у кімнаті будинку, а також грошовими коштами у сумі 180 грн., які знаходилися у кишені штанів потерпілого. Після чого разом із вказаними грошовими коштами залишив помешкання потерпілого. Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 555 грн.

Суспільно небезпечним діянням ОСОБА_6 органом досудового розслідування надано кримінально-правову оцінку за ч.1 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Відповідно до висновків судово-психіатричних експертиз № 537 від 25 жовтня 2018 року та № 569 від 15 листопада 2018 року КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_6 на час скоєння кримінальних правопорушень виявляв ознаки помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність), не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_6 виявляє ознаки помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність), з порушенням поведінки, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, рекомендована госпіталізація до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Прокурор у судовому засіданні підтримав дане клопотання та просить його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 , оскільки його хвороба не дозволяла і не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Дане кримінальне провадження було розглянуте у присутності ОСОБА_6 , як особи відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, з участю його захисника - адвоката ОСОБА_7 , тим самим суд забезпечив його право на рівність у процесуальних правах, згідно вимог ст. 10 КПК України та права на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що у скоєних суспільно-небезпечних діяннях винним себе визнає в повному обсязі, дійсно забрав мобільний телефон у ОСОБА_5 та гроші у ОСОБА_4 . В скоєному щиро кається, не заперечує проти застосування примусового лікування.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом не заперечує.

Потерпілий ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, показав, що 19 вересня 2016 року близько 11 год. 30 хв. перебував на території залізничного вокзалу по вул. Свободи у м. Конотоп та зустрів свого знайомого ОСОБА_6 . На прохання останнього дав йому свій мобільний телефон марки «Prestigio Muze Ф 1», щоб послухати музику. Коли йшли по дорозі до магазину «Вечірній», ОСОБА_6 почав з телефоном тікати. Він кричав, щоб ОСОБА_6 віддав йому телефон, але він не відреагував і втік. Більше він ні ОСОБА_6 , ні телефона не бачив.

Потерпілий ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, показав, що 20 вересня 2018 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 прийшов до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з останнім вживали спиртні напої. Потім ОСОБА_6 в присутності його та співмешканки забрав зі столу 375 грн. та витягнув з кишені його штанів 180 грн.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь також підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом проведення слідчого експерименту (а.с. 49-52), протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним (а.с. 53-62, висновком судово-товарознавчої експертизи (а.с. 46-48).

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст. 186 та ч. 2 ст. 186 КК України мали місце і вони були вчинені ОСОБА_6 .

Відповідно до висновків судово-психіатричних експертиз № 537 від 25 жовтня 2018 року та № 569 від 15 листопада 2018 року КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_6 на час скоєння кримінальних правопорушень виявляв ознаки помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність), не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_6 виявляє ознаки помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність), з порушенням поведінки, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, рекомендована госпіталізація до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Ч. 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ч. 3 ст. 94 КК України передбачено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено факт вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 186 та ч. 2 ст. 186 КК України в стані неосудності, ОСОБА_6 потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

До набрання ухвали законної сили підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 не вбачається.

Судові витрати необхідно стягнути з ОСОБА_6 відповідно до ст. 124 КПК України

У зв`язку з ненаданням прокурором доказів про наявність у справі речових доказів, суд не вирішує питання про їх долю на підставі частини дев`ятої ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 371, 372, 392, 393, 395, 512, 513, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання у кримінальному провадженні № 0001899 від 22 вересня 2018 року про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати в розмірі 175,92 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1