Справа № 159/874/19
Провадження № 1-кп/159/150/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , уродженця с. Жмудче Ковельського району Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002722 від 31 грудня 2018 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 30 грудня 2018 року близько 23 год. 30 хв., повторно, діючи умисно з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, намагався викрасти з території ТзОВ «В. Прометей», що в с. Жмудче Ковельського району Волинської області, шляхом відрізання від гумових пасів і подальшого дроблення металеві частини від сушилки зерносховища загальною вагою 200 кг вартістю 1300 грн., належні вказаному товариству. Однак, ОСОБА_5 не вчинив усіх необхідних дій, які мав намір вчинити, та не довів до кінця свої протиправні дії по викраденню чужого майна з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений працівниками ТзОВ «В.Прометей».

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними, корисливими діями, повторно, намагався таємно викрасти чуже майно, не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, вчинив крадіжку, злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ТзОВ «В.Прометей» укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 підтверджує факти, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення цієї угоди. ТзОВ «В.Прометей» констатує, що претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_5 не має. ОСОБА_5 приносить ТзОВ «В.Прометей» щирі вибачення за спричинену шкоду, завдані незручності через його неправомірні дії та зобов`язується надалі не вчиняти подібних дій щодо товариства. Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, визначеного у угоді. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення цієї угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до злочину середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування визначено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ТзОВ «В.Прометей».

Цивільного позову в справі не заявлено.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 24 січня 2019 року у кримінальному провадженні №0002722 від 31 грудня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ТзОВ «В.Прометей».

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: дві металеві частини від сушилки зерносховища залишити у володінні ТзОВ «В.Прометей».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_6