Житомирський апеляційний суд
Справа №287/406/18-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000667 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Олевського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2018 року, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого ТОВ «АТП 2» водієм, раніше не судимого

- за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з встановленням 1 (одного) року та 6 (шести) місяців іспитового строку, покладено на засудженого обов`язки передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: легковий автомобіль марки ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 повернуто законному володільцеві ОСОБА_8 ; легковий автомобіль марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 повернуто законному володільцеві ОСОБА_10 .
Стягнуто з ОСОБА_8 :
- 1144,00 гривні судових витрат, за проведення авто-технічної експертизи від 13.07.2018 року № 3/530.
-1144,00 гривні судових витрат, за проведення авто-технічної експертизи від 01.02.2018 року № 3/18;
-1144,00 гривні судових витрат, за проведення авто-технічної експертизи від 01.02.2018 року № 3/19;
-1144,00 гривні судових витрат, за проведення авто-технічної експертизи від 02.02.2018 року № 3/20;
-1144,00 гривні судових витрат, за проведення авто-технічної експертизи від 02.02.2018 року № 3/21.
Цивільний позов прокурора Коростенської місцевої прокуратури до обвинуваченого ОСОБА_8 , в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області, про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на загальну суму 3098,30 гривень, залишено без розгляду, оскільки позивач відмовився від позову.

встановила:

Згідно вироку, 20.12.2017 року, близько 12 годин 30 хвилин, ОСОБА_8 керуючи власним, технічно справним, відповідно до висновку експерта від 01.02.2018 №3/18, автомобілем марки ВАЗ-2105 д.н.з НОМЕР_1 , перевозячи в якості пасажирів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , рухався по автодорозі сполученням Київ-Ковель, в напрямку м. Київ, на 225 км. + 950 м. зазначеної автодороги, водій ОСОБА_8 , наблизившись до перехрестя з другорядною дорогою сполученням Олевськ Кишин, в порушення, відповідно до висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 13.07.2018 №3/530, вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України (ПДР), який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п. 16.13 ПДР України, який зобов`язує водія нерейкового транспортного засобу перед поворотом ліворуч і розворотом дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, почав виконувати маневр повороту ліворуч на другорядну дорогу в напрямку м. Олевськ, не надавши при цьому перевагу в русі автомобілю марки Мерседес- Бенц 8350, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався прямо в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, в напрямку м. Ковель, внаслідок чого відбулося зіткнення між вище зазначеними легковими автомобілями.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки ВАЗ-2105, д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_11 отримала, відповідно висновку експерта від 22.03.2018 №35, тілесні ушкодження у вигляді рани лівого плеча, закритого перелому нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, закритого перелому правої ключиці зі зміщенням, закритого уламкового перелому діафізу правої плечової кістки зі зміщенням, які викликали довготривалий розлад здоров`я та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також перелому зубоподібного відростку та його дужки другого шийного хребця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення; пасажир ОСОБА_12 отримала, відповідно до висновку експерта від 26.06.2018 №36, тілесні ушкодження у вигляді рани внутрішньої поверхні лівої гомілки, садна лівої гомілки, закритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням та закритого перелому правої ключиці зі зміщенням, які викликали довготривалий розлад здоров`я та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також закриту черепно - мозкову травму, рани правої тім`яної та правої заушної ділянок, гемарогічного забою головного мозку з формуванням внутрішньо-мозкової гематоми лівої лобної ділянки головного мозку, дислокаційного синдрому стадії клінічної декомпенсації, яка супроводжувалася загрозливими для життя явищами та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Вказує, що суд призначаючи покарання не в повній мірі врахував характер та обсяг допущених ОСОБА_8 грубих порушень Правил дорожнього руху, а також наслідки дорожньо-транспортної пригоди. в результаті якої потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_11 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Вважає, що у даному випадку суд безпідставно не призначив ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Просить вирок відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням йому 2 (двох) років іспитового терміну, поклавши на засудженого обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 286 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то воно, на думку колегії суддів, є явно несправедливим через його м`якість.

Обґрунтованими є доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного не застосування судом першої інстанції додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції вважав за можливе не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_14 щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, відшкодував матеріальну шкоду потерпілим, має на утриманні непрацездатну особу похилого віку, яка є його матір`ю і проживає разом з обвинуваченим, а також те що позбавлення обвинуваченого права на керування транспортними засобами призведе до втрати роботи і джерел для утримання сім`ї.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що порушення Правил дорожнього руху України, допущені обвинуваченим ОСОБА_8 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Скоєне обвинуваченим ОСОБА_8 тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, віднесено до злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Відповідно до роз`яснення п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендовано судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не врахував тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення та його суспільну небезпеку, обсяг допущених ОСОБА_8 грубих порушень Правил дорожнього руху, а також наслідки дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_11 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновок суду щодо відсутності підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, є необґрунтованим та не відповідає вимогам та меті кримінального покарання зазначеного у ст.ст. 50, 65 КК України.

Думка потерпілих у справах зазначеної категорії, де злочин направлений на суспільні відносини в сфері безпеки дорожнього руху не є визначальною та на думку колегії не дає підстав для не призначення додаткового покарання.

Відповідно до ст.410 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, з наведених мотивів, підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку в частині призначення додаткового покарання.

Що стосується доводів прокурора про необхідність збільшення іспитового строку, то на думку колегії суддів такі доводи не є достатньо обґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки збільшення іспитового строку на чотири місяці, про що просить прокурор, не свідчить про очевидну несправедливість призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати .

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання - 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням йому 1 (одного) року і 6 (шести) місяців іспитового строку, поклавши на засудженого обов`язки передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: