Провадження № 1-кп/522/1744/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0005208 від 20.08.2015 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тирасполь Республіки Молдова, громадянина України, освіта средньо-спеціальна, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.02.2012 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України із призначенням остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.393 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор а- - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 19.08.2015 року у проміжок часу приблизно з 07 год. 40 хв. до 13 год. 00 хв., більш точний час досудовим слідством не встановлено, після проведення персоналом установи виконання покарання (ДУ ПВК № 51) ранкової поіменної перевірки, перебуваючи на території контрагентського об`єкту ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_2 , де він знаходився у якості різноробочого, ОСОБА_3 , маючи незняту та непогашену судимість за вироком Котовського міськрайонного суду в Одеській області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України з покаранням у виді 7 років позбавлення волі, діючи з прямим умислом, розуміючи те, що він є засудженим, який відбуває покарання та не має будь-яких законних підстав для залишення місця позбавлення волі без відповідного дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на перешкоджання інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання обвинувального вироку стосовно нього, з мотивом і метою ухилитися від подальшого відбування покарання, діючи таємно, скористався відсутністю належного нагляду з боку працівників колонії та самовільно залишив адміністративні межі дільниці соціальної реабілітації, здійснивши втечу з місця позбавлення волі.

Після цього, ОСОБА_3 тривалий час переховувався від органів державної влади, але був затриманий 23.08.2017 р. працівниками поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 393 КК України, а саме: втеча з місця позбавлення волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.393 КК України, є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_3 є уродженцем Республіки Молдова, громадянин України, не одружений, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає в Одеській області, вчинив злочин в період відбування покарання, позитивно характеризується заступником начальника Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№51) із соціально-виховної та психологічної роботи.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

З огляду на викладене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним злочин, покарання у вигляді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ст.71 КК України, вважаючи, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази до кримінального провадження не долучались.
До набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити запобіжний захід обвинуваченому без змін.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст. ст.1-90 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, та призначити йому покарання у вигляді м позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання не відбутої частини покарання за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.02.2012 року, визначивши остаточно ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 10 (десять) місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під час кримінального провадження та судового розгляду в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП №21 у період з 23.08.2018 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 23.08.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під варто обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя:

03.12.2018