Провадження № 1-кс/712/7220/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , особа яка подала скаргу ОСОБА_4 прокурора ОСОБА_5 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та слідчого та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого і прокурора щодо повернення тимчасово вилученого майна. Скаргу мотивує тим, що в провадженні начальника відділення слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області майора юстиції ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження № 00086 від 16.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.В помешканні, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , де проживає ОСОБА_4 зі своїм чоловіком ОСОБА_8 та їх малолітньою дитиною, в межах вищевикладеного кримінального провадження, 13.06.2018 проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2018, якою було надано дозвіл начальнику відділення слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області майора юстиції ОСОБА_6 на проведення обшуку, з метою виявлення і вилучення грошових коштів, що представляють собою встановленого зразка купюри грошової одиниці - долари США: номіналом 100 (сто) доларів США з наступними серіями та номерами:
СJ 17685793 А, НС 83208693А, АL56727465С, АА 11666125А, FВ 59787322В, DА 12496288А, НК 20225582С, АВ 41766069Р, НL62897201 G, LВ 59269868К, LC 41967353В, LВ 74579629М, МВ 54393667 F, LЕ 54076349 D, LL 389156771D, LВ 18566112К, LL 38915698D, LL 38915691D, LD 30177422С,LD 30177493С, LD 30177492С, LD ЗОЇ77491С, LF 09086217С, LE 67913505С, LE 67913506С, LE 67913507С, LD 30177402C, LD 30177404C, LL 33565978A, LD 30177423C, LD 30177490C, LD 30177487C, LD 30177486C, LD30177424C; мобільного терміналу ІМЕІ НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 , а також інші мобільні термінали, якими користується ОСОБА_8 ; ПЕОМ, флеш накопичувачів, інших носіїв інформації, на яких можуть зберігатися відомості про вчинення ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 злочину, або відомості щодо кримінального провадження №0008962 за ознаками вчинення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України; документів у кримінальному провадженні № 0008962 за ознаками вчинення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України. За результатами проведення вказаної слідчої дії було вилучено з домоволодіння ОСОБА_7 в сумі 600 (шістсот) доларів США, які належать ОСОБА_4
05.11.2018 ним в інтересах ОСОБА_11 було подано клопотання про скасування арешту накладеного на майно яке належить останній, а саме грошові кошти в сумі 600 ( шістсот) доларів США.

09.11.2018 за результатами розгляду вказаного клопотання в порядку ст. 174 КПК України слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси прийняв рішення про скасування арешту накладеного на грошові кошти в сумі 600 ( шістсот) доларів США.

Зважаючи на вище викладене та керуючись діючим законодавством грошові кошти станом на 11.11.2018 року власнику ОСОБА_11 не повернуті, хоча фактично пройшов строк утримання тимчасово вилученого майна.

З метою повернення грошових коштів 12.11.2018 ОСОБА_11 було подано клопотання про повернення майна.

На сьогоднішній день майно так і не повернуто власниці ОСОБА_11 , а саме грошові кошти 600 ( шістсот) доларів США.

Тому просить визнати бездіяльність слідчого та прокурора протиправною та зобов`язати прокурора та слідчого у кримінальному провадженні № 00086 від 16.01.2018 повернути негайно грошові кошти, в сумі 600 ( шістсот) доларів США, власниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили задовольнити, пояснивши, що вилучені кошти належать ОСОБА_4 09.11.2018 за результатами розгляду вказаного клопотання в порядку ст. 174 КПК України слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси прийняв рішення про скасування арешту накладеного на грошові кошти в сумі 600 ( шістсот) доларів США.

Зважаючи на вище викладене та керуючись діючим законодавством грошові кошти станом на 11.11.2018 року власнику ОСОБА_11 не повернуті, хоча фактично пройшов строк утримання тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_12 в клопотанні просив відмовити, оскільки ухвала суду від 09.11.2018р.о оскаржується до апеляційного суду Черкаської області.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий судя приходить до наступного.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно дост. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Також статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод закріплено: будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону. Отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім того, відповідно дост. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Виходячи зі змісту ч.1ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статями 160-166, 170-174цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, тобто дії, які слідчий зобов`язаний був вчинити відповідно до закону під час досудового розслідування кримінального провадження.
Отже, правовий аналіз змісту ч.1 ст.303 КПК свідчить, що скарги на бездіяльність слідчого щодо реагування на клопотання потерпілого про проведення слідчих дій мають розглядатись в двох аспектах дотримання порядку розгляду клопотання (п.1 ч.1 ст.303 КПК) і правомірність рішення про відмову у задоволенні такого клопотання (п.7 ч.1 ст.303 КПК). Виходячи з цього, вважаю, що скарга може бути предметом судового розгляду з метою виконання слідчим суддею вимог судового контролю щодо нагляду за додержанням прав потерпілого під час досудового розслідування.

Розглядаючи заявлені вимоги скаржника слід зауважити, що відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. З аналізу положень норм ст. 9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим.

З огляду на принцип змагальності сторін, положення кримінально-процесуального закону надають стороні кримінального провадження право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони кримінального провадження визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі.

Варто звернути увагу, що відповідно до ст.40 КПК саме слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. З огляду на зазначене, саме слідчий зобов`язаний забезпечити належне здійснення досудового розслідування та сприяти недопущенню невиправданого затягування досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що 05.11.2018 захисником в інтересах ОСОБА_11 було подано клопотання про скасування арешту накладеного на майно яке належить останній, а саме грошові кошти в сумі 600 ( шістсот) доларів США.

09.11.2018 за результатами розгляду вказаного клопотання в порядку ст. 174 КПК України слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси прийняв рішення про скасування арешту накладеного на грошові кошти в сумі 600 ( шістсот) доларів США, яка на день розгляду скарги є чинною та підлягає виконанню.

З метою повернення грошових коштів 12.11.2018 ОСОБА_11 було подано клопотання начальнику відділення слідчого відділу УСБУ в Черкаській області про повернення майна.

Грошові кошти станом на 11.11.2018 року власнику ОСОБА_11 не повернуті.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що скарга на бездіяльність слідчого СВ Управління СБУ в Черкаській області ОСОБА_6 щодо неповернення грошових коштів власниці ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Суд вважає визнати бездіяльність слідчого СВ Управління СБУ в Черкаській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 00086 від 16.01.2018р. та зобов`язати слідчого негайно повернути грошові кошти 600 доларів США власниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині скарга не підлягає до задоволення, оскільки скаржником не доведено в судовому засіданні бездіяльність прокурора в частині не повернення грошових коштів, оскільки ні скаржником ОСОБА_4 ні її захисником ОСОБА_3 не було скеровано заяви до прокуратури щодо неповернення грошових коштів власниці ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити частково.

Визнати бездіяльність слідчого СВ Управління СБУ в Черкаській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 00086 від 16.01.2018р. та зобов`язати слідчого негайно повернути грошові кошти 600 доларів США власниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_13