УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року лідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу незаконного утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор» в порядку ст. 206 КПК України,
в с т а н о в и в:
12.04.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 з приводу незаконного утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор» в порядку ст. 206 КПК України. В обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначає, що 12 місячний строк досудового розслідування кримінального провадження, в рамках якого ОСОБА_3 утримується під вартою завершується 12 квітня 2019 року, однак на момент звернення зі скаргою, обвинувальний акт щодо останнього не направлено до суду, а тому утримання ОСОБА_3 під вартою є незаконним

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
За ч.2 ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.
Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.
За результатами вивчення скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 206 КПК України на незаконне утримання під вартою ОСОБА_3 , слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності правових підстав для позбавлення свободи особи.
Так, згідно відповіді на запит №08-8616 від 15.04.2019 року, наданої ДУ «Київський слідчий ізолятор», ОСОБА_3 утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки на даний час ОСОБА_3 на законних підставах утримується під вартою, підстав для доставки його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи та відповідно для задоволення скарги не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 206, 208, 309, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу незаконного утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор» в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1