Справа №573/2529/17
Номер провадження 1-в/573/78/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2018 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Білопільського РС філії ДУ " Центру пробації" ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля подання Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області відносно

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого,

- про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання,
ВСТАНОВИВ:
24 жовтня 2018 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, яке мотивоване тим, що засуджений перебуває на обліку в секторі з 28 лютого 2018 року, його було ознайомлено з встановленими відносно нього обмеженнями, роз`яснено наслідки їх порушення, а також встановлені дні явки на реєстрацію. Однак, засуджений встановлені відносно нього обмеження належним чином не виконував, оскільки вчиняв адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні представник Білопільського РС філії ДУ " Центру пробації" ОСОБА_4 подання підтримав і просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні подання, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений на шлях виправлення не став.

Засуджений ОСОБА_5 також просив відмовити в задоволенні подання, стверджував, що громадського порядку ніколи не порушував, на даний час виправився, алкогольними напоями не зловживає.

Заслухавши представника Білопільського РС філії ДУ " Центру пробації", прокурора, засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 26 січня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

07 березня 2018 року ОСОБА_5 було ознайомлено з порядком відбування покарання, роз`яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання.

З матеріалів справи також вбачається, що постановами Білопільського ВП ГУНП в Сумській області від 03 квітня 2018 року ОСОБА_5 піддано адміністративному стягненню у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, а саме: за появу у п`яному вигляді у громадському місці, а також у виді штрафу у сумі 51 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 177 КУпАП, а саме: за придбання самогону у невідомої особи для власних потреб.

Крім того, 24 червня 2018 року ОСОБА_5 повторно піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 177 КУпАП та у виді штрафу у сумі 51 грн. за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

07 серпня 2018 року ОСОБА_5 був попереджений про те, що в разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, які свідчать про небажання стати на шлях виправлення, орган пробації може направити до суду матеріали про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Відповідно до абз. 1-5 ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 166 КВК якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з п. п. 5.3, 5.4 Розділу IV «Інструкції з виконання покарань за вироками, не пов`язаними з позбавленням волі», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19 грудня 2003 року №270/1560, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.

Таким чином, при розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення від 09 грудня 1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п.п. 29-30).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як передбачено ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти вчинення засудженим адміністративних правопорушень, передбачених ст. 177, ч. ч. 1, 2 ст. 178 КУпАП, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Однак, наявність лише вказаних правопорушень, на думку суду, не є достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки характер, обставини та наслідки їх вчинення не можуть однозначно свідчити про навмисне ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених судом обов`язків тастійке небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що остання постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 складена 16 серпня 2018 року, хоча пояснення у порушника за фактом порушення, викладеним у постанові та попередження з наслідками невиконання покладених на нього обов`язків, відібрано лише 16 жовтня 2018 року. Крім того, попередньо 11 вересня 2018 року Білопільський РС філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області звертався до суду з аналогічним поданням, під час розгляду якого судом встановлено, що останнє правопорушення ОСОБА_5 вчинив лише 24 червня 2018 року. Таким чином, постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності від 16 серпня 2018 року носить сумнівний характер та не може розцінюватись як доказ навмисного ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених судом обов`язків тастійке небажання стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини свідчать лише про те, що останній все-таки став на шлях виправлення.

При цьому суд враховує і той факт, що ОСОБА_5 належним чином виконував покладені на нього вироком суду обов`язки і будь-яких інших претензій до нього (крім вчинення зазначених правопорушень) з боку Центру пробації в матеріалах провадження немає.

Як вбачається з характеристики, виданої в. о. старости Бобрицького старости ОСОБА_6 08 жовтня 2018 року, ОСОБА_5 характеризується задовільно, скарги на його поведінку протягом з квітня по жовтень 2018 року не надходили (а. с. о. с. 69).

З огляду на викладене, суд вважає, що подання Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області є необґрунтованим та передчасним, а відтак, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 і направлення його для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя