Справа № 362/1157/18
Провадження № 1-кп-30/19
В И Р О К
іменем України

04 квітня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001540 від 14.09.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно не працючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Рівне, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження) при невстановлених обставинах вступили в злочинну змову з метою спільного незаконного заволодіння транспортним засобом.

Після цього, приблизно в липні 2017 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі усної домовленості орендували гаражне приміщення, що розташоване за адресою: Київська область, місто Буча, вулиця Заводська, 1Б, автогаражний кооператив «Кермо», № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 .

У подальшому 14 вересня 2017 року, близько 15 годин 50 хвилин, більш точного часу не встановлено, невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), перебуваючи поряд із відділенням № 1 «Нової пошти», що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, місто Васильків, вулиця Чехова, 3А, продовжуючи виконувати обумовлений раніше з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинний умисел, невстановленим в ході досудового розслідування способом незаконно заволоділа транспортним засобом марки «TOYOTA HIGHLANDER», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ТОВ «АК-ЕКСПЕДИЦІЯ» та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_10 , чим останньому завдала матеріальної шкоди.

Після фактичного заволодіння транспортним засобом невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), продовжуючи реалізацію обумовленого раніше з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинного умислу, поставила автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: Київська область, місто Буча, вулиця Заводська 1Б, автогаражний кооператив «Кермо», № 321, власником якого є ОСОБА_9 , та яке перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі усної домовленості.

17.09.2017 року, близько 16 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію раніше обумовленого з ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження) умислу, приїхав до місця прихованого зберігання викраденого автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: Київська область, місто Буча, вулиця Заводська 1 Б, автогаражний кооператив «Кермо», № 321, з метою переміщення викраденого автомобіля, та в цей час був затриманий працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановлений спосіб придбав реактивну протитанкову гранату РПГ-18, яку приніс до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: Київська область, місто Буча, вулиця Заводська 1 Б, автогаражний кооператив «Кермо», № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де залишив її зберігати. Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав та розпочав зберігати вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.

17.09.2017 слідчим СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області проведено обшук гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , автогаражний кооператив «Кермо», № 321, під час якого в приміщенні виявлено та вилучено предмет зовні схожий на реактивну протитанкову гранату РПГ-18.

Згідно висновку експерта № 14-378 від 04.10.2017 наданий на дослідження об`єкт є стандартною, промислово виготовленою реактивною протитанковою гранатою РПГ-18, яка є вибуховим пристроєм військового призначення і відноситься до бойових припасів.

Крім того, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановлений спосіб придбав реактивну протитанкову гранату РПГ-18, яку помістив до багажника автомобіля марки «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_4 , бежевого кольору, власником якого є ОСОБА_11 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_8 , де залишив її зберігати. Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав та розпочав зберігати вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.

17.09.2017 слідчим СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області проведено обшук автомобіля марки «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_4 , бежевого кольору, під час якого в багажнику автомобіля виявлено та вилучено предмет зовні схожий на реактивну протитанкову гранату РПГ-18.

Згідно висновку експерта № 14-377 від 04.10.2017 наданий на дослідження об`єкт є стандартною, промислово виготовленою реактивною протитанковою гранатою РПГ-18, яка є вибуховим пристроєм військового призначення і відноситься до бойових припасів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні вказаних злочинів не визнав повністю, показав, що він з 2010 року знає ОСОБА_12 , працював у його фірмі водієм, виконував його вказівки різного характеру, в тому числі особисті, вони часто спілкувались, у робочий та неробочий час, спільно вживали алкогольні напої, він часто їздив на різних належних ОСОБА_12 автомобілях за його завданнями, однак джипів у ОСОБА_12 не було. Він не знімав гараж у м.Буча і не обговорював це із ОСОБА_12 , оскільки власного автомобіля не має. Він не викрадав автомобіль «Тойота Хайлендер», не мав наміру забрати його із гаража. Будь-якого зговору із ОСОБА_12 на вчинення будь-яких злочинів він не мав. Вважає своє затримання незаконним, а здобуті у цьому провадженні докази сфальсифікованими, оскільки він жодних неправомірних дій не вчиняв. Визнавальні покази на стадії досудового розслідування він давав через психологічний тиск працівників поліції та побоювання фізичного насильства з їх боку. На пропозиції працівників поліції прослідувати за ними він погоджувався добровільно, оскільки знав про можливість виклику до Шевченківського райвідділу поліції у іншій справі. Приймав особисту участь під час обшуків гаража, бачив як обшукували автомобіль, про порушення під час цих дій він нікому не заявляв, у відповідних протоколах розписався без зауважень, писав і підписував всі заяви, які йому пропонували. Бачив, що у гаражі стояв автомобіль «Тойота Хайлендер» світлого кольору, а у кутку стояв гранатомет. Наполягав, що особисто бачив, як працівники поліції поклали у багажник належного ОСОБА_12 автомобіля «Шкода» той самий гранатомет, який стояв у кутку гаража. Будь-яких злочинів він не вчиняв, із потерпілим не знайомий.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе у вчиненні вказаних злочинів не визнав повністю, показав, що познайомився із ОСОБА_13 приблизно у 2007 році, коли той став працювати у його фірмі водієм, вони регулярно спілкувались, зблизились і подружились, спільно вживали алкогольні напої, він часто просив ОСОБА_13 виконувати різні його прохання по роботі та у побуті, довіряв йому, хоч знав про судимість. Будь-якого зговору із ОСОБА_13 на вчинення будь-яких злочинів він не мав, питання оренди гаража із ним не обговорював. Близько року у його володінні перебуває автомобіль «Шкода супер Б», іноді він давав цей автомобіль ОСОБА_13 , більше нікому, заборонені речі у цьому автомобілі він не возив. Він мав багато різних автомобілів, в тому числі на іноземних номерах, здавав їх у оренду за усними домовленостями, однак джипів не мав. На прохання знайомого приблизно у травні 2017 року він дзвонив власниці гаража і зустрічався із її чоловіком ОСОБА_14 , оглядав гараж № НОМЕР_1 у ГСК «Кермо» в м.Буча з метою його оренди, однак не знімав його. Будь-яких злочинів він не вчиняв, із потерпілим не знайомий.

Винуватість обох обвинувачених у вчиненні вказаних злочинів повністю доведена показами потерпілого, свідків, письмовими і речовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10 показав, що у його володінні перебував автомобіль «Тойота», державний номер НОМЕР_5 , який належить фірмі «АК-Експедиція», де він працює, на його ім`я видано довіреність на керування, обидва комплекти ключів були у нього, приблизно після серпня 2017 року вдень він заїхав до відділення «Нової пошти» в м.Васильків поблизу МРЕВ, автомобіль залишив на стоянці, а сам зайшов у приміщення, повернувся через 10 хвилин і виявив зникнення автомобіля, після чого повідомив про це поліцію. Через декілька днів йому подзвонили з поліції та повідомили про знайдений автомобіль. З працівниками поліції він приїхав до гаражів у передмісті Києва, у одному із гаражів стояв викрадений у нього автомобіль, він впізнав його, у кутку цього ж гаража він також бачив РПГ. Під час обшуку раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_13 стояв біля працівників поліції, тілесних ушкоджень у нього він не бачив, також біля гаража він бачив автомобіль Шкода, який зі слів поліції належав викрадачам. Він підписав складені на місці процесуальні документи, зауважень ніхто не зазначав. Крім цього на місці він бачив понятих, вибухотехніків, різних працівників поліції. Крім цього, з бардачка автомобіля зникли гроші в сумі 40 тис. грн., однак це поліцією не розслідувалось. Автомобіль було повернуто, тому матеріальних претензій він не має.

Свідок ОСОБА_15 показав, що є директором ТОВ «АК-Експедиція», яка є власником викраденого автомобіля, по довіреності автомобіль було передано у користування ОСОБА_16 , який одноособово ним керував, зі слів ОСОБА_16 йому стало відомо про викрадення автомобіля у 2017 році поблизу «Нової пошти» у м.Василькові, шкода внаслідок вчинення злочину заподіяна лише ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 показала, що є цивільною дружиною потерпілого ОСОБА_16 , який одноособово користувався належним ТОВ «АК-Експедиція» автомобілем «Тойота», у вересні 2017 року потерпілий по телефону повідомив їй про викрадення автомобіля поблизу «Нової пошти» у м.Василькові, вона приїжджала на місце події, де була поліція, через три дні подзвонили із поліції та повідомили про знайдений автомобіль, гроші в сумі 40 тис. грн. не були повернуті.

Свідок ОСОБА_18 показав, що є кумом обвинуваченого ОСОБА_12 та другом ОСОБА_13 , займається покраскою і продажем автомобілів, зокрема і тих, які працювали у належній ОСОБА_12 службі таксі, йому в ремонт автомобілі привозили і ОСОБА_13 , і ОСОБА_12 , іноді він на їх прохання сам забирав автомобілі, часто підвозив їх у різні місця, ОСОБА_12 він ремонтував, зокрема, автомобіль «Шкода супер Б» сірого кольору, йому було відомо про судимість ОСОБА_13 , який був правою рукою ОСОБА_12 , про неправомірні дії обвинувачених йому нічого не відомо, на досудовому розслідуванні він про це давав неправдиві свідчення, так як боявся арешту разом із ними.

Свідок ОСОБА_19 показав, що обидва обвинувачених йому знайомі, оскільки вони займались перепродажем автомобілів на авторинку.

Свідок ОСОБА_20 показав, що він займався здаванням у оренду належного його дружині гаража № НОМЕР_1 у ГК «Кермо» м.Буча, по телефону розмовляв із чоловіком, який цікавився висотою воріт, щоб було не менше 1,9 метра для джипа, потім він показав йому гараж, коли той приїхав на світлій «Шкоді супер Б», той чоловік сказав, що підбирає гараж для свого товариша. Той чоловік дуже схожий на обвинуваченого ОСОБА_12 , але зовсім не схожий на ОСОБА_13 . Пізніше його дружині чоловік передзвонив і погодився взяти гараж у оренду, після досягнення такої усної домовленості він звільнив гараж від своїх речей, на початку червня за проханням того чоловіка він передав ключі від гаража через охоронців кооперативу, далі спілкування відбувалось лише по телефону. У телефонній розмові чоловік підтвердив, що отримав ключі від охоронців, вони узгоджували питання оплати оренди. Оплата надходила тричі на банківську картку дружини через термінали, зокрема 13.06.2017 року 1405 грн., 12.07.2017 року 800 грн., 10.08.2017 року 805 грн. На початку осені орендатор по телефону повідомив, що звільняє гараж до 10.09.2017 року, обіцяв залишити ключі охоронцю кооперативу на вихідних, однак від поліції він дізнався про виявлення у гаражі викраденого автомобіля. У період оренди він жодного разу не заходив у гараж, ключі від гаража йому не були повернуті.

Свідок ОСОБА_9 дала аналогічні покази, зокрема показала, що питаннями оренди гаража займався чоловік, вона декілька разів говорила по телефону із орендатором, це був один і той же чоловік, жодного разу вона його не бачила, оскільки той відмовлявся від особистих зустрічей під різними приводами, за його проханням ключі від гаража були передані йому через охоронця кооперативу, платежі надходили тричі на її банківську картку, останній раз говорила по телефону із орендатором за декілька днів до затримання, коли він обіцяв повернути ключі також через охорону кооперативу.

Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 показали, що є співробітниками УКР області, приймали участь у затриманні обвинувачених та обшуках, підтвердили викладені у відповідних процесуальних документах обставини, заперечили вчинення ними чи іншими працівниками поліції неправомірних дій по відношенню до обвинувачених та порушення процедур обшуку, вказували на спроби ОСОБА_12 їх підкупити з метою уникнення від кримінальної відповідальності, чинення обома обвинуваченими опору при затриманні та спроби втекти.

Винуватість обвинувачених у вчиненні вказаних злочинів також підтверджується поданими суду письмовими і речовими доказами, зокрема:

- висновками експерта № 10/1/275 від 20.04.2018 року та № 10-1/1291 від 08.12.2017 року (судової молекулярно-генетичної експертизи), якими підтверджується належність ОСОБА_7 слідів, виявлених на виявленому у гаражі недопалку цигарки та на кермі викраденого автомобіля (т.4 а.с.95-110, т.5 а.с.54-66);

- витягом з ЄРДР, яким підтверджується внесення відомостей про злочини до ЄРДР (т.4 а.с.111-113);

- протоколом огляду місця події від 14.09.2017 року, в якому зафіксовано результати огляду місця, де було викрадено автомобіль (т.4 а.с.114);

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, який підтверджується належність транспортного засобу ТОВ «АК-ЕКСПЕДИЦІЯ» (т.4 а.с.115);

- протоколом огляду місця події від 17.09.2017 року, в якому зафіксовано результати огляду місцевості біля гаража, де було виявлено викрадений автомобіль, обставини видачі ОСОБА_7 ключів від цього гаражного приміщення (т.4 а.с.116);

- протоколом огляду місця події від 13.10.2017 року, в якому зафіксовано результати огляду вилучених у ОСОБА_7 речей, в тому числі ключа (т.4 а.с.117-118);

- протоколом огляду місця події від 17.09.2017 року, в якому зафіксовано результати огляду гаража, де було виявлено викрадений автомобіль, а також РПГ-18 (т.4 а.с.119-124);

- заявами, якими підтверджується згода ОСОБА_7 на огляди і видача ним ключів від гаража (т.4 а.с.125-127);

- заявою, якою підтверджується згода потерпілого на огляд автомобіля (т.4 а.с.128);

- свідоцтвом про право власності, витягом з Державного реєстра, якими підтверджується належність гаража ОСОБА_9 (т.4 а.с.129, 172-174);

- ухвалою слідчого судді, якою підтверджується законність обшуку гаража та автомобіля, що перебував у володінні ОСОБА_8 (т.4 а.с.130, 206-207);

- ухвалами слідчого судді, якими підтверджується накладення арешту на автомобілі та інші речові докази (т.4 а.с.131, 193-195, 209-211, 234-236);

- постановами слідчого, якими підтверджується визнання предметів і документів речовими доказами (т.4 а.с.132-133, т.5 а.с.9-15);

- висновками експерта № 14-378 від 04.10.2017 року та № 14/377 від 04.10.2017 року (судової вибухо-технічної експертизи), якими підтверджується те, що вилучені із гаража та з багажника належного ОСОБА_8 автомобіля об`єкти є реактивними протитанковими гранатами РПГ-18, що відносяться до бойових припасів (т.4 а.с.137-143, 214-221);

- висновком експерта № 8-1/4972 від 29.09.2017 року (судової дактилоскопічної експертизи), яким підтверджується належність ОСОБА_7 слідів, виявлених на виявленому у гаражі РПГ-18 (т.4 а.с.153-166);

- висновком експерта № 12-2/1079 від 11.10.2017 року, яким підтверджується вартість викраденого автомобіля (т.4 а.с.169-171);

- довідкою про рух коштів, якою підтверджується здійснення трьох платежів на банківський картковий рахунок ОСОБА_9 за оренду гаража (т.4 а.с.175-176);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2017 року, яким підтверджується те, що ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_8 як особу, що брала в оренду гараж, в якому було виявлено викрадений автомобіль (т.4 а.с.177-179);

- протоколом огляду від 18.10.2017 року, яким зафіксовано результати огляду виявлених у гаражі пристроїв для перешкоджання сигналам мобільного зв`язку (т.4 а.с.180-181);

- ухвалами слідчого судді, якими підтверджується законність обшуку житла ОСОБА_7 (т.4 а.с.182-183, 188-189);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.12.2017 року, яким підтверджується вилучення письмових доказів (т.4 а.с.184-187);

- протоколом обшуку від 17.09.2017 року, яким підтверджуються результати обшуку житла ОСОБА_7 , зокрема вилучення документів щодо викраденого автомобіля (т.4 а.с.190-192);

- протоколом огляду від 27.09.2017 року, яким підтверджуються результати огляду вилучених під час обшуку житла ОСОБА_7 документів щодо викраденого автомобіля (т.4 а.с.196-200);

- протоколом огляду місця події від 17.09.2017 року, яким підтверджуються результати огляду автомобіля, що перебуває у володінні ОСОБА_8 , вилучення з багажника цього автомобіля РПГ-18 (т.4 а.с.201-205);

- ухвалою слідчого судді, якою підтверджується законність обшуку житла ОСОБА_8 (т.4 а.с.228-229);

- протоколом обшуку від 17.09.2017 року, яким підтверджуються результати обшуку житла ОСОБА_8 (т.4 а.с.230-233);

- протоколом огляду від 28.09.2017 року, яким підтверджуються результати огляду вилучених під час обшуку житла та автомобіля ОСОБА_8 речей і документів (т.4 а.с.237, 242-250, т.5 а.с.1-8);

- ухвалою слідчого судді, якою підтверджується надання тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у операторів мобільного зв`язку (т.5 а.с.32-35);

- протоколами тимчасового доступу до речей і документів, якими підтверджується вилучення доказів (т.5 а.с.36-46);

- довідкою про аналіз з`єднань абонентських номерів, якими користувались, зокрема, обвинувачені (т.5 а.с.47-51)

- протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.09.2017 року, якими підтверджуються обставини затримання обох обвинувачених (т.5 а.с.104-109);

- постановою прокурора від 25.09.2017 року, якою підтверджується об`єднання кримінальних проваджень (т.5 а.с.110-112);

- оглянутими у судовому засіданні речовими доказами, зокрема двома реактивними протитанковими гранатами РПГ-18, що були вилучені під час обшуків у орендованому гаражі та у автомобілі ОСОБА_8 , якими підтверджуються зафіксовані у протоколах обшуку обставини їх виявлення та вилучення, віднесення їх до бойових припасів.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналіз свідчень обвинувачених, свідків та потерпілого в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обох обвинувачених в частині підтвердження факту вжиття особисто ОСОБА_8 заходів для оренди гаража, в якому було виявлено викрадений автомобіль, наявності тривалих і дружніх відносин між обвинуваченими, наявності у них спільних інтересів щодо використання різних автомобілів, в тому числі їм особисто неналежних, правдивими і послідовними, оскільки вони узгоджуються із письмовими доказами та показами свідків, вказують на переконливість тверджень сторони обвинувачення щодо наявності спільного умислу та попередньої змови обох обвинувачених на вчинення інкримінованих злочинів. Однак показання обвинувачених в частині заперечення інших зазначених у обвинуваченні обставин суд вважає неправдивими і непослідовними, взаємно не узгодженими між собою, протирічливими, оскільки вони суперечать сукупності наявних у справі доказів, зокрема висновкам експертиз, письмовим і речовим доказам, показам свідків.

Посилання захисника на постанову прокурора про закриття кримінального провадження за підозрою ОСОБА_8 від 16.11.2017 року (т.5 а.с.98-103) суд вважає необґрунтованими, оскільки сторонами визнається, що ця постанова була скасована та є нечинною.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , а частково і ОСОБА_8 , про те, що один і той же РПГ використовувався працівниками поліції для складення процесуальних документів при обшуці гаража та автомобіля, неправомірні дії працівників поліції, які, зокрема, начебто, безпричинно затримали їх, самі привезли на місце обшуків цей РПГ у своєму автомобілі, «підкинули» докази, примусили його обмовити себе, наносили ОСОБА_7 удари по тілу, утримували його без складення протоколу тощо, спростовуються дослідженими під час судового розгляду письмовими і речовими доказами, показами свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , з яких вбачається відсутність порушень чинного законодавства при проведенні відповідних слідчих дій, відповідність серійних номерів і зовнішнього вигляду двох різних РПГ зафіксованим у протоколах обшуку, висновках експертиз та фототаблиць до них. Крім того, суд вважає непереконливими посилання ОСОБА_7 на те, що працівники поліції силою примусили залишити сліди пальця на речовому доказі, оскільки вони спростовуються висновком експерта, показами свідків, є протирічливими, непослідовними. При цьому суд враховує, що стороною захисту не оспорюється достовірність висновків експертиз щодо належності виявлених у викраденому автомобілі та орендованому для зберігання викраденого автомобіля гаражі слідів саме обвинуваченому ОСОБА_7 . Описаний обвинуваченим механізм залишення ним зразків букального епітелію, відтиску пальця руки суд вважає сумнівним і непереконливим. Будь-якими доказами така захисна позиція обвинуваченого не підтверджується, однак спростовується сукупністю досліджених судом доказів. Слід прийняти до уваги, що при складенні процесуальних документів за наслідками обшуків та інших слідчих дій будь-які зауваження ніким, в тому числі і обвинуваченими чи їх захисниками, на стадії досудового розслідування жодного разу не зазначались. Причини такої процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , які полягали, з його слів, у залякуванні, побитті та чиненні психологічного тиску працівниками поліції судом ретельно перевірені шляхом детального допиту обвинуваченого, свідків, дослідження письмових доказів на стадії судового розгляду, однак, на думку суду, будь-яких об`єктивних підтверджень відповідних тверджень обвинуваченого не виявлено. Будь-яких доказів на підтвердження подібних посилань стороною захисту не представлено, зі слів обвинуваченого будь-яких скарг на дії працівників правоохоронних органів від не подавав. Тілесних ушкоджень або інших слідів побиття обвинуваченого ОСОБА_7 працівниками поліції жодним доказом не зафіксовано, в тому числі і під час медичного огляду при поміщенні до слідчого ізолятора, пояснення ОСОБА_7 про причини відсутності його скарг на подібні неправомірні дії протягом майже двох років до заяви про це під час судового засідання у цій справі суд вважає неспроможними і непереконливими. В суді ОСОБА_7 пояснив, що після затримання він писав навіть письмову заяву про відсутність претензій до працівників поліції та заперечення факту побиття працівниками поліції, пояснив це неможливістю довести подібні обставини на той час. Визнав, що об`єктивних перешкод для подання подібних скарг не було. Посилання ОСОБА_8 на застосування фізичного та психологічного впливу на нього з боку працівників поліції суд вважає безпідставними з описаних вище мотивів, що стосуються і іншого обвинуваченого, але сумніви у достовірності таких посилань додатково підсилюються з огляду на те, що до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, тому він не перебував під контролем держави і не мав об`єктивних перешкод захищати свої права у передбачений законом спосіб. Посилання обвинувачених на погрози працівників поліції «посадити в тюрму» суд не сприймає як такі, що свідчать про будь-яку неправомірну поведінку, оскільки припинення злочинів та забезпечення покарання за скоєне відноситься до безпосередньої функції правоохоронних органів держави. Іншим чином більш детально забезпечити ефективне розслідування скарг обвинуваченого ОСОБА_7 на незаконні методи слідства суду не вдалося, оскільки про це було заявлено ним лише усно в суді по сплину значного терміну часу після досліджуваних подій (майже два роки), будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження такої захисної позиції представлено не було, а сторона обвинувачення категорично заперечила проти відповідних тверджень, на підтвердження власної позиції представила суду докази, а саме забезпечила допит в судовому засіданні працівників поліції, що приймали участь у затриманні та інших слідчих діях за участю обох обвинувачених. Представленими стороною обвинувачення доказами спростовано посилання захисту на неправомірність проведених у цьому кримінальному провадженні слідчих та інших процесуальних дій, на існування обставин, які породжують недопустимість доказів винуватості обвинувачених. Отже вирішити справу, в тому числі і в частині перевірки доводів захисту на допущені стороною обвинувачення порушення, слід на засадах змагальності сторін та диспозитивності кримінального судочинства. Крім того, залишились неспростованими стороною захисту відомості, що містяться у досліджених судом доказах про те, що саме у ОСОБА_7 було виявлено ключі від гаража, документи щодо викраденого автомобіля, про те, що у багажнику автомобіля ОСОБА_8 було виявлено під час обшуку номерні знаки викраденого автомобіля, також ОСОБА_8 підтвердив, що саме він дійсно дзвонив власниці гаража, зустрічався із її чоловіком, особисто оглядав гараж № НОМЕР_1 у ГСК «Кермо» в м.Буча з метою його оренди. Прийнятних пояснень цим фактам, які прямо підтверджують причетність обох обвинувачених до скоєння інкримінованих злочинів стороною захисту суду не представлено. За таких обставин, подібні доводи обвинуваченого суд вважає надуманими, неправдивими, тому розцінює як спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності за скоєне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Доводи захисту про невстановлення іншої особи, яка за версією обвинувачення також причетна до незаконного заволодіння автомобілем, виходять за межі обвинувачення. Доводи про відсутність відомостей щодо більш точного часу і обставин виникнення попередньої змови та окремих більш конкретизованих обставин вчинення злочинів суд вважає такими, що суттєво не впливають на висновок суду про доведеність саме тих обставин, які покладені в основу обвинувачення, які у своїй сукупності у достатній мірі надають можливість винесення об`єктивного судового рішення по суті та в межах пред`явленого обвинувачення. Посилання на наявність свідків перебування обвинуваченого ОСОБА_7 у іншому місці під час скоєння злочину та вчинення окремих слідчих (розшукових) дій суд вважає необґрунтованими, оскільки стороною захисту у встановленому КПК України порядку належним чином на належних стадіях процесу не заявлялись клопотання про допит таких свідків, такі докази іншій стороні не відкривались, що вказує на їх очевидну недопустимість, а стороною захисту не було представлено суду такі докази, не забезпечено можливість їх безпосереднього дослідження судом в судовому засіданні.

Беручи до уваги, що оцінка доказів у даному кримінальному провадженні та відповідні висновки мають ґрунтуватись на стандарті доказування «поза розумним сумнівом», що зводиться до того, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Зважаючи на приписи статті 94 КПК України суд вважає, що стороною обвинувачення достатньо переконливо і послідовно доказано інкриміноване обвинувачення, яке грунтується на проаналізованих вище неспростовних презумпціях факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, які включають непростовані стороною захисту об`єктивні дані про обставини, що прямо вказують про вчинення особисто обвинуваченими окремих діянь, які підпадають під ознаки кримінально караних та можуть слугувати підтвердженням існування частини об`єктивної і суб`єктивної сторони інкримінованих обом обвинуваченим злочинів. Суд вважає, що винуватість обох обвинувачених доведена поза розумним сумнівом.

Поряд із тим, критерію «поза розумним сумнівом» не відповідають доводи сторони захисту, які є непослідовними, протирічливими та не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду.

За таких обставин, застосовуючи принцип змагальності сторін та диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини, спосіб і механізм вчинення інкримінованих обом обвинуваченим злочинів, а також винуватість у їх умисному скоєнні саме обвинувачених.

Суд вважає, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, а також за ч.2 ст.289 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, а також за ч.2 ст.289 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, особу винних та їх відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає перебування на утриманні непрацездатної матері похилого віку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обох обвинувачених не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер злочину, особу обвинувачених, які мають постійне місце проживання, однак не мають постійного місця роботи та офіційного джерела доходу, характеризуються посередньо, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вважається раніше не судимим в силу ст.89 КК України, ОСОБА_8 раніше не судимий, має сім`ю, враховуючи стан здоров`я обох обвинувачених, їх вік, соціальний статус, думку потерпілого, який при призначенні покарання поклався на розсуд суду, суд вважає необхідним призначити обом обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обох обвинувачених від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки їх виправлення неможливе без відбування покарання.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою слід залишити без змін, оскільки клопотання про зміну запобіжного заходу жодним учасником процесу у встановленому законом порядку не заявлялись, прокурором подано клопотання про продовження строків тримання під вартою, а ризики, які приймались до уваги судом при його обранні, не зменшились і не відпали.

Чинний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 станом на час надходження справи до суду був відсутній. Під час розгляду справи клопотань про обрання йому запобіжного заходу не подавалось.

Цивільний позов не пред`являвся.

Відповідно до статті 100 КПК України долю речових доказів слід вирішити таким чином: реактивну протитанкову гранату РПГ-18 (вилучену в гаражному приміщенні), реактивну протитанкову гранату РПГ-18 (вилучену в автомобілі «Шкода»), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Васильківського ВП ГУ НП у Київській області, слід передати військовій частині НОМЕР_6 ( АДРЕСА_3 ) Збройних Сил України для використання за призначенням (прийняття на озброєння); страховий поліс на автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 , довіреність на автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 , чохол із сервісною книжкою автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 , державні номерні знаки автомобіля НОМЕР_2 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Васильківського ВП ГУ НП У Київській області, слід передати власникові ТОВ «АК-ЕКСПЕДИЦІЯ», ключ від замка запирання дверей гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Кермо»,предмет прямокутної форми чорного кольору з написом «Luxeon UPS-500ZX» схожий на пристрій для безперебійного живлення з приєднаною за допомогою електродротів акумуляторною батареєю, предмет прямокутної форми чорного кольору з написом s/n: 1608ET0071, що при ввімкненні глушить сигнал мобільного зв`язку, недопалок цигарки (вилучений в автомобілі «TOYOTA HIGHLANDER»), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Васильківського ВП ГУ НП У Київській області, слід знищити, мобільний телефон марки «Номі», який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Васильківського ВП ГУ НП У Київській області, слід повернути ОСОБА_8 як законному володільцеві, автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , слід йому залишити як законному володільцеві, автомобіль марки «Skoda Superb», ДНЗ НОМЕР_4 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , слід йому залишити як законному володільцеві, наявні у справі диски і документи слід залишити у матеріалах кримінального провадження, інші речові докази слід повернути за належністю.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути із обвинувачених у повному обсязі у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на чотири роки,

-за частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на шість років.

На підставі статтей 70,72 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на шість років.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на чотири роки,

-за частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі статтей 70,72 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовживши строк тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Час відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 17 вересня 2017 року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17 вересня 2017 року по 04 квітня 2019 року.
Час відбування покарання ОСОБА_8 вираховувати з дня затримання в порядку приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17 вересня 2017 року по 03 жовтня 2017 року включно.
Речові докази: реактивну протитанкову гранату РПГ-18 (вилучену в гаражному приміщенні), реактивну протитанкову гранату РПГ-18 (вилучену в автомобілі «Шкода») передати військовій частині НОМЕР_6 ( АДРЕСА_3 ) Збройних Сил України для використання за призначенням (прийняття на озброєння); страховий поліс на автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 , довіреність на автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 , чохол із сервісною книжкою автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 , державні номерні знаки автомобіля НОМЕР_2 передати ТОВ «АК-ЕКСПЕДИЦІЯ», ключ від замка запирання дверей гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Кермо», предмет прямокутної форми чорного кольору з написом «Luxeon UPS-500ZX» схожий на пристрій для безперебійного живлення з приєднаною за допомогою електродротів акумуляторною батареєю, предмет прямокутної форми чорного кольору з написом s/n: 1608ET0071, що при ввімкненні глушить сигнал мобільного зв`язку, недопалок цигарки (вилучений в автомобілі «TOYOTA HIGHLANDER») знищити; мобільний телефон марки «Номі» повернути ОСОБА_8 ; автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 , залишити ОСОБА_10 ; автомобіль марки «Skoda Superb», ДНЗ НОМЕР_4 , залишити ОСОБА_8 , наявні у справі диски і документи залишити у матеріалах кримінального провадження, інші речові докази повернути за належністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 7 280 гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 7 280 гривень 65 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1