У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000307.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000307 задоволено. Накладено арешт на транспортний засіб «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 09.10.2013 р., належить ОСОБА_5 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_8 , у вигляді заборони відчуження цього майна, до його скасування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт у кримінальному провадженні № 0000307 на транспортний засіб «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що зазначені в ухвалі слідчого судді дані, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, ОСОБА_8 був обізнаний, що в нього забирають автомобіль, оскільки це трапилось після особистої розмови з ним, відкрито та з його відома, а тому твердження про таємне викрадення автомобілю є вигаданими.
ОСОБА_8 не сплачував за автомобіль зазначені в його заяві грошові кошти, і, в нього відсутні будь-які правові підстави користуватись автомобілем, окрім волевиявлення ОСОБА_5 , який є єдиним власником арештованого автомобілю. Матеріали не містять жодних доказів (розписки, попередні договори купівлі-продажу тощо) передачі грошей за автомобіль, а показання лише одного свідка, який нібито бачив передачу грошей, не можуть бути допустимими доказами у кримінальному провадженні.
Після повернення автомобіля до м. Кривий Ріг, ОСОБА_5 , як єдиний власник, дійсно звертався до сервісного центру МВС України для можливості відновлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки ОСОБА_8 під час забирання в нього автомобілю повідомив, що не має ані свідоцтва про реєстрацію, ані ключів від автомобіля, але в подальшому ключі та документи передав правоохоронним органам, як підтвердження користування автомобілем.
На думку апелянта, в даному випадку взагалі відсутні подія і склад злочину, оскільки власник автомобілю вказує про одноособове користування та володіння автомобілем, який на даний час знаходиться в його розпорядженні, і, ОСОБА_8 , не має, ані права власності, ані права користування.
Вважає, що всі спори між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 можуть вирішуватись в порядку цивільного судочинства, у разі наявності достатніх на те правових підстав і доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000307, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 289 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 29.10.2018 р. приблизно о 15.40 год. невідома особа, знаходячись біля бару «Паб-Кантрі», розташованого по пров. Башкірова, 3 в смт. Березнегувате Миколаївської області, шляхом підбору ключа, незаконно заволоділа транспортним засобом «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим спричинила збитки у сумі 7 000 доларів США.
За поясненнями ОСОБА_8 , він в жовтні 2017 року у ОСОБА_9 , який приходиться сином власника автомобіля, за 7 000 доларів США придбав автомобіль «Subaru Forester». Продавець передав йому автомобіль «Subaru Forester» технічний паспорт та одну пару ключів. Іншу пару ключів ОСОБА_9 залишив собі. 29.10.2018 р. при зустрічі із ОСОБА_9 в барі «Паб-Кантрі», останній вийшов на вулицю та зник разом із автомобілем.
08.11.2018 р. від ОСОБА_5 надійшло пояснення, в якому він зазначив, що автомобіль належить його батькові ОСОБА_5 та саме він ініціював питання про його продаж. Покупцем виявився ОСОБА_8 , який попросив відстрочити платіж, оскільки в нього відсутні кошти, на що вони погодились, але з умовою, що тільки після повної сплати будуть переоформлені документи на володільця. Майже рік ОСОБА_8 користувався автомобілем безоплатно, при зустрічі він також повідомив, що не має грошей для сплати, і тоді ОСОБА_9 , маючи другу пару ключів, забрав автомобіль та перегнав його до м. Кривий Ріг для забезпечення його цілісності.
01.11.2018 р. до Територіального сервісного центру 1248 РСЦ МВС в Дніпропетровській області звернуся власник ОСОБА_5 , з метою отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію на автомобіль «Subaru Forester», посилаючись на те, що зазначений автомобіль викрадено та на даний час його місцезнаходження не встановлено.
В рамках даного кримінального провадження слідчий просив накласти арешт на автомобіль «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Слідчий суддя, врахувавши, що слідчим доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна необхідне потребами досудового розслідування, вимоги п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, ст. 98 КК України, дійшов висновку, що слідчим наведені правові підстави для арешту автомобілю «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою збереження речового доказу, та запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішенню спору.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повному обсязі.

Так, з матеріалів клопотання слідчого вбачається, що 29.10.2018 р. за заявою ОСОБА_8 до ЄРДР за № 0000307 внесені відомості про те, що 29.10.2018 р. близько 15.40 год., невстановлена особа, знаходячись біля кафе «Паб-Кантрі», розташованого за адресою смт. Березнегувате Миколаївська область пров. Башкірова, 3 шляхом підбору ключа, незаконно заволоділа транспортним засобом «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 289 КК України.
За поясненнями потерпілого ОСОБА_8 він приблизно у жовтні 2017 року за 7 000 доларів США придбав автомобіль «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 у ОСОБА_9 , який є сином ОСОБА_5 . Гроші позичав у ОСОБА_10 , який був присутній при передачі грошей, і, особисто передав їх ОСОБА_9 , а автомобіль «Subaru Forester», технічний паспорт на вказаний автомобіль та одну пару ключів ОСОБА_9 передав йому, інша пара ключів від автомобіля залишалась у ОСОБА_9 28.10.2018 р. він та ОСОБА_9 зустрілись у кафе «Паб-Кантрі», розташованого в смт. Березнегувате Миколаївської області пров. Башкірова, 3. Він приїхав на автомобілі «Subaru Forester». В кафе ОСОБА_9 хтось зателефонував та останній вийшов на вулицю. ОСОБА_11 залишився в кафе, і, через 10 хвилин вийшов перевірити, що робить ОСОБА_9 та виявив відсутність автомобіля «Subaru Forester» та ОСОБА_9
01.11.2018 р. до Територіального сервісного центру 1248 РСЦ МВС в Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_5 , з метою отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію на автомобіль «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
05.11.2018 р. допитаний, як свідок ОСОБА_12 , показав, що особисто передавав 7 000 доларів США одній з осіб, які приїхали на автомобілі «Subaru Forester».
08.11.2018 р. до СВ Березнегуватського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшли пояснення від ОСОБА_9 , в якому останній поясняв, що ОСОБА_8 нічого не заплатив за автомобіль «Subaru Forester», а користувався ним безоплатно, і, він забрав вказаний автомобіль, під час зустрічі із ОСОБА_8 за те, що останній не хотів платити гроші за автомобіль.

Отже, встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження та долучені до клопотання копії матеріалів кримінального провадження не містять об`єктивних даних, які б вказували на можливе вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, а відтак правових підстав для арешту майна та можливості використання цього майна, як доказу у кримінальному провадженні не вбачається.
В даному випадку вбачається лише те, що автомобіль «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є об`єктом спору між двома фізичними особами.
За наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що сукупність наданих слідчим даних та копій матеріалів не є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходу забезпечення кримінального провадження, яким є арешт майна, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000307 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000307 відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ___________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3