Справа № 461/8920/18
В И Р О К
Іменем України

07.02.2019 року Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0004156 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме: вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 185 КК України до 01 року позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 01 рік; вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, покарання не відбуте,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2018 року постановою Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік, та застосовано до останнього наступні обмеження: заборона виходу з квартири АДРЕСА_2 з 22:00 год. до 06:00 год.; заборона виїзду за межі м. Львова без дозволу керівництва Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області; заборона перебувати в місцях, де продають алкогольні напої на розлив; проходити реєстрацію чотири рази на місяць в Галицькому відділі поліції, із якими ОСОБА_4 був належним чином ознайомлений. Незважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду, без дозволу керівництва Галицького відділу поліції в період часу з 24 серпня 2018 року по 17 вересня 2018 року самовільно покинув місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в період вказаного часу на реєстрацію відділу поліції не з`являвся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро покаявся. Зазначив, що він дійсно порушив визначену адміністративним наглядом заборону та в період з 24 серпня 2018 року по 17 вересня 2018 року проживав не за місцем реєстрації.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні злочину, ОСОБА_4 просив суд не допитувати свідків, не досліджувати матеріали справи, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, що проявилось у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративною нагляду.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не знаходився, за місцем проживання характеризується посередньо.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, оскільки, саме таке покарання передбачене санкцією статті та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 засуджується за вчинення злочину після постановлення стосовно нього вироків Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 185 КК України до 01 року позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 01 рік та від 07 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт.

Враховуючи те, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим до ухвалення зазначених вироків Шевченківського районного суду м. Львова, суд призначає покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

При цьому, покарання у виді 120 годин громадських робіт, яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 15 дням арешту, підлягає поглиненню призначеним покаранням у даному вироку. Покарання у виді 01 року позбавлення волі зі звільненням від його відбування з іспитовим строком за ст. 75 КК України, на підставі п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» підлягає самостійному виконанню.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 02 (двох) місяців арешту.
В порядку ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, менш суворого, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2018 року у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту строком на 02 (два) місці.

Покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 01 (один) рік, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року в порядку ч. 4 ст. 70 КК України підлягає самостійному виконанню.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1