Справа № 751/2511/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/68/18
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 травня 2018 року про відмову в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.04.2015 р. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігова, громадянин України, з середньою освітою, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є його власністю, за ч.2 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є його власністю. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного судом покарання з іспитовим строком 3 роки. На нього покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

17 квітня 2018 року інспектор Новозаводського районного сектору Чернігівського міського відділу з питань пробації звернувся до районного суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 травня 2018 року було відмовлено у задоволенні подання Новозаводського районного сектору Чернігівського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Таке рішення суду мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 покладені на нього обов`язки, згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.04.2015 року, хоча виконував не в повній мірі, вчинені ним адміністративні правопорушення є малозначними, на час розгляду справи в суді засуджений неофіційно працює, що дає йому можливість бути самостійним в організації свого життя, іспитовий строк закінчився 21 квітня 2018 року, та з метою виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, прокурор просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова та ухвалити нову, якою задовольнити подання Новозаводського РС з питань пробації та скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає принципам кримінального, кримінально-виконавчого законодавства, оскільки винесена з істотним порушенням вимог ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України. Вказує, що при прийнятті рішення судом не було досліджено непоодинокі факти неявки ОСОБА_7 до підрозділу пробації на реєстрацію у встановлені дні. Зазначає, що не зважаючи на постійне проведення персоналом органу пробації індивідуально-профілактичної роботи із засудженим, останній неодноразово допускав порушення порядку та умов відбування покарання та систематично вчиняв адміністративні правопорушення, що, на думку прокурора, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Зауважує, що 14.02.2018 року було зареєстровано кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_7 03 лютого 2018 року, у період іспитового строку, нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати, засудженого, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду з наступних підстав.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, у випадку, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.

Таким чином, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. При цьому суд звертає увагу на те, що однією з підстав направлення засудженого для відбування призначеного покарання є вчинення під час іспитового строку саме адміністративних правопорушень, а не злочину.

Аналогічні положення містить КВК України, відповідно до ч.ч.2-4 ст.166 якого, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таким, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень протягом іспитового строку, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також, згідно з ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно внесеного до суду подання інспектора про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, у ньому вказане посилання, як на підставу скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, саме систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення, які і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В апеляційному суді засуджений ОСОБА_7 пояснив, що він офіційно не працевлаштований, а також не має постійного місця проживання. Крім того підтвердив, що протягом іспитового строку звільнення від кримінального покарання з випробуванням, дійсно тричі був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням стягнень, інші дві адміністративні справи закриті за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому на даний час на розгляді в районних судах знаходяться кримінальні провадження щодо нього.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_7 дійсно без поважних причин не з`явився на реєстрацію 02 травня 2017 року, а також 03 квітня 2018 року, за що йому кожного разу було винесено застереження у вигляді письмового попередження, а також тричі був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням стягнень: 12.04.2018 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 12.04.2018 року за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, 12.04.2018 року за ч.2 ст. 178 КУпАП, копії яких знаходяться в матеріалах його особової справи.

Таким чином, ОСОБА_7 протягом іспитового строку звільнення його від кримінального покарання з випробуванням, вчинив три адміністративні правопорушення, що потягли за собою накладення на нього адміністративних стягнень. Відповідно до наведених вище норм законів, скоєння цих правопорушень ОСОБА_9 є систематичним і являється безумовною підставою для скасування звільнення його від кримінального покарання з випробуванням. Колегія суддів вважає, що місцевий суд припустився помилки, вважаючи ці, скоєні засудженим правопорушення, малозначними, адже ОСОБА_7 не був звільненим від адміністративної відповідальності за них на підставі ст. 22 КУпАП, а навпаки по всіх випадках скоєння ним адміністративних правопорушень були винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_7 кожного разу, надаючи письмові пояснення щодо своїх дій чітко усвідомлював, що це може призвести до скасування іспитового строку та направлення в місця реального відбування покарання, однак, не зважаючи на це, продовжував вчиняти правопорушення, вказане свідчить про цілеспрямоване небажання стати на шлях виправлення.

При цьому колегія суддів апеляційного суду враховує, що для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно п.5.2 Наказу/Інструкції Державного департаменту з питань виконання покарань/МВС, "Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань" від 19.12.2003 р. № 270/1560 якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, орган з питань пробації дотримався процедури та після допущення засудженим неявки на реєстрацію без поважних причин, двічі письмово попереджав про те, що у випадку невиконання покладних на ОСОБА_10 обов`язків, орган з питань виконання кримінальних покарань та пробації може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи зазначене, колегія суддів, проаналізувавши суть викладених у поданні інспектора доводів щодо допущення засудженим порушень обов`язків, а саме: неявки на реєстрацію без поважних причин, а також систематичні адміністративні правопорушення, вивчивши дані про особу засудженого ОСОБА_7 , приходить до висновку про необґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні подання інспектора про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Отже, висновки суду що вчинені засудженим адміністративні правопорушення є малозначними, та не виконання в повній мірі покладених на ОСОБА_10 обов`язків, згідно вироку суду, не є тими підставами, що в даному випадку тягнуть за собою скасування звільнення від покарання з випробуванням, є помилковими. З урахуванням вказаних положень КВК України, ч.2 ст. 78 Кримінального кодексу України та дослідженими в судовому засіданні матеріалами судової справи та особової справи засудженого, колегія суддів приходить до переконання, що звернення органу пробації про скасування іспитового строку є цілком обґрунтованим, а поведінка засудженого ОСОБА_10 прямо вказує про його небажання стати на шлях виправлення, що має бути наслідком направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання, як про те просить прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Подання Новозаводського районного сектору Чернігівського міського відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 405, 407, 537 КПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 - скасувати. Ухвалити нову ухвалу. Подання Новозаводського районного сектору Чернігівського міського відділу з питань пробації відносно ОСОБА_7 задовольнити. Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Направити засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.04.2015 р., яким його засуджено: за ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є його власністю, за ч.2 ст. 309 КК України у до двох років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до відбування остаточного покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дати фактичного взяття під варту.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4