ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7440/17 Доповідач: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/249/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. 186 ч.5, 187 ч. 4 КК України

УХВАЛА
іменем України

04 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13.12.2018 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0000499 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 186, ч.4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт вказаному кримінальному провадженні з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що в обвинувальному акті не сформульовано чітко обвинувачення щодо кожного обвинуваченого, а саме не вказано роль кожного обвинуваченого відповідно до ст. 27 КК України, які дії вчинив кожен з них під час грабежу та розбійного нападу за кожним епізодом, не зазначено єдиного плану організованої групи та доведення його до учасників організованої групи за кожним епізодом, не зазначено спосіб вчинення злочину кожним з обвинувачених, що є порушенням п.2 ч.5 ст. 291 КПК України. Крім того, суд вказав, що у підготовчі судові засідання потерпілі не з`явилися, хоча про дату та час розгляду справи були сповіщені судом належним чином. Протягом 17 проведених підготовчих судових засідань від 20 потерпілих осіб суду надано лише 7 заяв ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ), в яких вони просять проводити судові засідання без їх участі. При цьому лише 2 заяви потерпілих ( ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ) містять ксерокопії паспортів даних осіб, що вказує на те, що ці заяви складені ними особисто. Інші заяви потерпілих надруковані на комп`ютері, або написані вручну, але встановити відповідність цих заяв (а саме те, що вони написані або підписані самими потерпілими) суд не має можливості, адже жоден з потерпілих до суду не з`явився, підтверджуючих особистість потерпілих документів суду не надав. Крім того, суду повідомлено, що потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 померли. Разом з тим, документально підтверджено факт смерті потерпілого ОСОБА_19 . Щодо смерті інших потерпілих ( ОСОБА_18 та ОСОБА_20 ), то суду не надано підтверджуючих дану обставину документів (свідоцтв про смерть, лікарських довідок, тощо). Потерпілій ОСОБА_21 вручити судову повістку виявилося неможливим, - конверт з судовим викликом повернуто з відміткою, що остання за вказаною адресою не проживає.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для призначення нового розгляду. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, дана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та достатньо детально сформульоване обвинувачення, щоб можна було чітко зрозуміти, яке саме діяння ставиться обвинуваченим в провину.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора у провадженні, просила її задовольнити. Заявила клопотання про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Апеляційні доводи доповнила тим, що в матеріалах провадження відсутні будь - які відомості про те, що потерпілі на момент складання обвинувального акту не проживали за встановленими під час досудового розслідування адресами чи взагалі про факт їх не проживання за даними адресами, тому суду посилання на факт неналежного встановлення органом досудового розслідування місця проживання потерпілих є помилковим.

Позиції інших учасників судового провадження
Обвинувачені заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції та наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання їх під вартою, не заперечували.

Захисники обвинувачених заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили відхилити клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під вартою, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції та можливість обрання щодо обвинувачених менш суворого запобіжного заходу.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга та заявлене клопотання підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт має, зокрема, містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дату та місце його складання та затвердження; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).

Як вбачається із змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000499 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , такий містить всі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України.

Посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт не містить чітко сформульованого обвинувачення щодо розподілу ролей, дій та способу вчинення злочинів кожним з обвинувачених, що порушує права обвинувачених на захист, не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, їх правову кваліфікацію та детально сформульовано обвинувачення по кожному епізоду висунутого обвинувачення, де конкретно зазначено про наявність єдиного плану дії організованої групи та доведення його до учасників групи за кожним епізодом, роль кожного обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів, що ОСОБА_22 є організатором злочинної групи, розробив план вчинення корисливих злочинів, який довів до відома виконавців ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дії кожного з них під час вчинення розбійних нападів та грабежів, які злочинні дії, згідно складеного організатором плану, повинні були виконувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спосіб вчинення ними злочинів, що в повній мірі дає змогу зрозуміти роль кожного обвинуваченого в даному кримінальному провадженні та не свідчить про порушення їх права на захист, про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначеної вище підстави, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію вказаних злочинів, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 31 жовтня 2017 року (том 2 а.п. 281-282) обвинувальний акт у цьому провадженні вже повертався прокурору з аналогічних підстав, однак ця ухвала була скасована Апеляційним судом Херсонської області 15.12.2017 року, який у своєму рішенні констатував про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
На порушення вказаних вимог КПК після скасування судового рішення суд першої інстанції проігнорував вказівки апеляційного суду та повторно в оскаржуваній ухвалі посилався на обставини, що вже були предметом апеляційного розгляду та визнані безпідставними.

Що стосується доводів суду про неналежне встановлення місця проживання потерпілих органом досудового розслідування та ненадання прокурором доказів про смерть потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , що на думку суду, є самостійною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів виходить з наступного.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000499 щодо ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , затверджений прокурором 28.04.2017 року вперше надійшов до суду 03.05.2017 року (том 1 а.п.1).

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14.08.2017 року (том 1 а.п. 257) підсудність вказаного провадження визначена за Новокаховським міським судом Херсонської області.

До вказаного суду кримінальне провадження надійшло 08.09.2017 року (том 2 а.п. 1). Підготовче судове засідання призначено на 21.09.2017 року (том 2 а.п. 3).

В матеріалах провадженні наявні відомості про отримання потерпілими ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_28 , ОСОБА_21 , ОСОБА_29 судових повісток про виклик на вказану дату (том 2 а.п. 14-47, 132-133, 144-156, 137-139, 160-164), отже місце їх проживання органом досудового розслідування встановлено належним чином.

Після передачі кримінального провадження на розгляд Каховському міськрайонному суду 11.01.2018 року (том 3 а.п. 1) вказаним судом також отримано відомості про належне повідомлення потерпілих за адресами, вказаними в обвинувальному акті про день, час та місце судового розгляду (том 3 а.п. 6, 10, 24-58, 137-141, 143-179, 202-210, 219, 220, 251, 255, 256, 258-269 288, 289, 315), що не заперечується й в оскаржуваній ухвалі.

Той факт, що деякі з потерпілих надіслали на адресу суду заяви з клопотанням розглядати провадження у свою відсутність і при цьому не додали копії своїх паспортів не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки жодного відношення до правильності оформлення обвинувального акту це питання не має.
Отже вказівка суду на таку підставу не ґрунтується на законі.
Той факт, що станом за на грудень 2018 року від потерпілої ОСОБА_21 повертаються поштові повідомлення без вручення адресату, а потерпілі ОСОБА_18 ( том 2 а.п. 48): ОСОБА_19 ( том 2 а.п. 49,147), ОСОБА_20 (том 2 а.п. 53), ОСОБА_30 (том 2 а.п. 156) - померли також не свідчить про неправильність обвинувального акту, оскільки після направлення обвинувального акту до суду потерпіла ОСОБА_21 отримувала судові повістки за адресою проживання, вказаною в обвинувальному акті (том 2 а.п. 32), отже відомості про її місце проживання органом досудового розслідування встановлено вірно, а потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_30 померли вже після направлення обвинувального акту до суду, про що суду було достовірно відомо через наявність в матеріалах провадження відповідних доказів (том 2 а.п. 48; 49,147; 53, 156).

Вказівка в ухвалі суду про ненадання суду прокурором доказів про смерть потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_20 взагалі не стосується змісту обвинувального акту і не може бути підставою для його повернення прокурору.

Більш того, в матеріалах провадження наявне свідоцтво про смерть ОСОБА_20 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 надане Новокаховському міському суду 21.09.2017 року донькою померлого (том 2 а.п.124-125), тому вказівка в ухвалі на відсутність вказаного документу є спотворенням об`єктивної дійсності.

Питання про витребування документів про смерть потерпілого ОСОБА_18 може бути вирішено під час судового розгляду.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, колегія суддів враховує, що вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 186, ч.4 ст. 187 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. У кримінальному провадженні є обставини, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також колегія суддів враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватим, їх негативну репутацію, зокрема наявність непогашених судимостей, відсутність міцних соціальних зв`язків, негативні характеристики, і тому вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та залишити їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши строк його дії на 60 днів.

Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

На думку колегії суддів, у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених, і не є надмірним та таким, що принижує їх у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст. 404, п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13.12.2018 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0000499 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 186, ч.4 ст. 187 КК України, - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження № 0000499 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 186, ч.4 ст. 187 КК України зі стадії підготовчого судового засідання у тому ж суді першої інстанції.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжити на 60 днів, тобто з 04.02.2019 року по 04.04.2019 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді три підписи

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1