Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання зазначав, що у провадженні СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000105, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.18 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що незаконним збутом психотропної речовини «амфетамін» та наркотичного засобу «канабіс» на території КП «Київський метрополітен» та іншій території м. Києва займається ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що серед інших постачальників наркотичних засобів є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.11.18 під час обшуку у квартирі, гаражному приміщенні та під час особистого обшуку ОСОБА_4 в останнього було вилучено мобільний телефон, а також: 4 пакети з поліетиленовими пакетами із пазовим замком, електронні ваги в кількості 2 шт., сім ламп для вирощування наркотичних рослин.

Посилаючись на те, що вказані предмети можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на мобільний телефон, а також: 4 пакети з поліетиленовими пакетами із пазовим замком, електронні ваги в кількості 2 шт., сім ламп для вирощування наркотичних рослин.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, вказавши на те, що слідчим клопотання не обґрунтоване, а викладені у ньому обставини не доведені.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Установлено, що відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.18 № 0000105.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на мобільний телефон, а також: 4 пакети з поліетиленовими пакетами із пазовим замком, електронні ваги в кількості 2 шт., сім ламп для вирощування наркотичних рослин, слідчий у клопотанні вказав на те, що вказані предмети можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин на які послався у клопотанні, а саме: до клопотання не додано повідомлення про підозру ОСОБА_4 , що позбавляє суд перевірити дотримання слідчим вимог п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, а також у клопотанні не зазначені критерії, передбачені у статті 98 КПК України, згідно яких, вказані у клопотанні предмети, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, у зв`язку з чим, у задовленні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1