УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
17.12.2018 року до суду надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна.
З тексту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
16.11.2018 року до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення від УСБУ України в Запорізькій області про те, що в ході здійснення заходів з протидії і запобігання корупції та організованій злочинності у сфері господарської діяльності підприємств, установ та організацій, службової та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, отримано інформацію щодо організації та ведення діяльності, пов`язаної з незаконним функціонуванням закладів грального бізнесу на території Запорізької області.
В ході виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України було встановлено, що свою незаконну діяльність здійснюють наступні заклади: «Золота підкова», «Твоя перемога», «Лото Золото», «Епіка», «Космолот» та інші.
Досудовим розслідуванням встановлено, що один з таких ігрових закладів знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, в ході проведення обшуку вказаного приміщення 12.12.2018 року було виявлено та вилучено: картонну коробку, в якій знаходиться 25 пляшок з алкогольними напоями та грошові кошти розміром 830 гривень.
Прокурор зазначає, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що воно набуте в результаті вчинення інших кримінальних правопорушень, та може вплинути на швидке встановлення та затримання осіб, які причетні до скоєння вказаного злочину.
Крім того, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а тому прокурор просив задовольнити клопотання та винести ухвалу про арешт майна, яке було вилучено 12.12.2018 року під час проведення обшуку за адресою: м. Запоріжжя,
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
На виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею здійснено виклик особи - власника тимчасово вилученого майна, на яке прокурор просить в зазначеному клопотанні накласти арешт.
В судове засіданні власник майна не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Розглянувши клопотання по суті заявлених вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.
Згідно ч.ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2-018 року, слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем розташування приміщення закладу грального бізнесу, (право власності на яке зареєстровано: кафе-бар літ. Е у формі приватної власності належить ОСОБА_4 ; земельної ділянки площею 0,0281 у формі комунальної власності належить Територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, на підставі договору переданий в оренду ОСОБА_4 ; земельної ділянки площею 0,0112 у формі комунальної власності належить Територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, на підставі договору переданий в оренду ОСОБА_5 ; будівлі магазину літ. И у формі приватної власності належить ОСОБА_6 ; нежитлового приміщення, ІІ літ. А-5 у формі приватної власності належить ТОВ «ВІЗУС»; нежитлового приміщення І підвалу літ. А-5у формі приватної власності належить ОСОБА_7 , частка власності 1/10, ОСОБА_8 , частка власності 31/100, мале ПП фірма «Андрій», частка власності 1/5, Територіальній громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, частка власності 13/100, мале ПП фірма «Андрій», частка власності 9/100), з метою виявлення та вилучення грального обладнання.
Згідно з протоколом обшуку від 12.11.2018 року вбачається, що 12.12.2018 року, слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: картонну коробку, в якій знаходиться 25 пляшок з алкогольними напоями та грошові кошти розміром 830 гривень.
З матеріалів клопотання вбачається, що прокурором доведено, що майно, яке вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям ч. 2 ст. 98 КПК України, тобто вилучене майно має ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні, а отже, може буде використане як доказ факту чи обставин, що встановлююється під час кримінального провадження.
Тому, враховуючи вищевказані обставини та вимоги закону, з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як арешт такого майна, отже, слід накласти арешт на вказане в клопотанні прокурора майно.
Із поданого клопотання, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності осіб або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, з метою з`ясування всіх обставин вчиненого злочину.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеженняправа власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.
Крім того, арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

Накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: картонну коробку, в якій знаходиться 25 пляшок з алкогольними напоями та грошові кошти розміром 830 гривень.
Виконання ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1