КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжя, має вищу освіту, одружений, на утриманні якого є неповнолітня дитина, працює адміністратором у ПП « ОСОБА_7 » зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187 КК України.

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 26 жовтня 2018 року включно (в межах строку досудового розслідування). Відповідно до ст. 206 КПК України, доручено Головній військовій прокуратурі Генеральної прокуратури України провести дослідження фактів по заяві адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 щодо тримання підозрюваного в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення ймовірного злочину, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також слідчим суддею враховано, що у справі потрібно виконати процесуальні дії, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни запобіжного заходу підозрюваному не встановлено. З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку пронеобхідність продовженнястроку тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обгрунтування апеляційної скарги захисник посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотне порушення вимог КПК України та норм європейського права у зв`язку з незаконним затриманням підозрюваного та обранням йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187 КК України, при тому що за тими ж фактичними обставинами у суді уже розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 189 КК України, де йому обрано запобіжний захід у вигляді застави, який він не порушує вже на протязі півтора року. При цьому саме клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 містить копії матеріалів справи, які вже досліджуються в іншому суді, у іншому кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008030 від 16.09.2014 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 і ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 не пізніше 11 вересня 2016 року, перебуваючи на території м. Києва та Київської області, діючи умисно з корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном вступив у злочинну організацію, створену з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також приймав і приймає по даний час участь в ній та у вчинюваних такою організацією злочинах.

Крім того, ОСОБА_6 , приблизно о 17:55 годині 11 вересня 2016 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 та на території Києво-Святошинського району Київської області, діючи з корисливим і мотивом та метою особистого незаконного збагачення, умисно, повторно, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 вчинив напад на ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , застосовуючи фізичне насильство до них та заволодів їх майном на загальну суму не менше 270 000 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01 січня 2016 року, що згідно примітки до статті 185 КК України є великим розміром.

07 травня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Цього ж дня ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14 липня 2018 року, без визначення застави.
21червня 2018 року колегію суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.
11липня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 08 вересня 2018 року включно.
23 серпня 2018 року прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою, без визначення розміру застави, строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року, зазначене клопотання задоволено.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не зменшилися та дають підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Продовжуючи застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилається захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу, продовжив йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 26 жовтня 2018 року включно (в межах строку досудового розслідування) залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/472/2018
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_20
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1