Справа № 638/7871/15-к
Провадження № 1-кс/638/1514/19
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и
15 травня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту нежитлових приміщень підвалу №22, 26 та 1-го поверху №29, 36 в літ. «А-5,загальною площею 267,4 кв.м. в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2015 року по справі №638/7871/15-К по кримінальному провадженню №0000055 було накладено арешт на нежитлові приміщення підвалу №22, 26 та 1-го поверху №29, 36 в літ. «А-5» загальною площею 267,4 кв.м. в житловому будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 9/13, що належать ТОВ «Інтерхім» на праві власності, з метою забезпечення цивільного позову потерпілого, який було заявлено в межах даної справи. ОСОБА_3 є іпотекодержателем забезпеченого судом нерухомого майна відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерхім», як іпотекодавця, відносини між якими щодо забезпечення своїх зобов`язань виникли раніше до прийняття судом ухвали про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Інтерхім» від 23.09.2015 року.

Учасники провадження в судове засідання не з"явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним способом. Їхня не перешкоджає розгляду клопотання без їх участі.

Суд, вивчивши доводи клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000055, внесеного до ЄРДР 31.01.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального провапорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, дійшов наступного.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 ( три) роки.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 133 592,52 грн, в якості відшкодування моральної шкоди- суму в розмірі 100 000 грн.. Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 59 346,69 грн., в якості відшкодування моральної шкоди- суму в розмірі 250 000 грн.. Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 76 389,31 грн., в якості відшкодування моральної шкоди- суму в розмірі 15 000 грн.. Цивільний позов ТОВ "Інтерхім" задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ "Інтерхім" в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 610 124,26 грн.. Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 16 645,85 грн., в якості відшкодування моральної шкоди- суму в розмірі 5 000 грн.. Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 20 359,34 грн., в якості відшкодування моральної шкоди- суму в розмірі 5 000 грн.. Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 41 050,50 грн., в якості відшкодування моральної шкоди- суму в розмірі 5 000 грн..
Цивільні позови прокурора у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 на суму 1 476,56 грн, про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 на суму 1 549,85 грн- залишено без задоволення. Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 , задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь місцевого бюджету суму в розмірі 15 400,90 грн.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.08.2016 року апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого , його захисника , представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_12 та представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_13 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_14 задоволено частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року щодо ОСОБА_5 в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди змінено. Збільшено розмір матеріальної шкоди з з 76389,31 грн. до 81429,31 грн. а також збільшено відшкодування моральної шкоди з 15000 грн. до 30000 грн.

В решті вирок від 15.01.2016 року залишено без змін.

Під час ухвалення вироку судом не було вирішене питання щодо нежитлових приміщень підвалу №22, 26 та 1-го поверху №29, 36 в літ. «А-5» загальною площею 267,4 кв.м. в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на які був накладений арешт.

Згідно з п. 12 ст. 368 КПК України , ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, зокрема, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України , суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Судом було встановлено, що 16.09.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_16 , зареєстрований в реєстрі за №1153.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики 16.09.2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Інтерхім» було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_16 , зареєстрований в реєстрі за №1159, та внесено відповідну заборону, зареєстровану в реєстрі за №1160.

Відповідно до пункту 2 Договору іпотеки іпотекодавець в забезпечення зобов`язання боржника передав в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення підвалу №22-51, 1-го поверху №29, 31, 34, 35, 37-42 загальною площею 336,4 кв.м. в житловому будинку літ. «А-5», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, прийняттю Дзержинським районним судом м. Харкова ухвали від 23.09.2015 року по справі №638/7871/15-К передувало укладення між ОСОБА_3 та ТОВ «Інтерхім» Договору іпотеки, яким передано заявнику в іпотеку нежитлові приміщення підвалу №22, 26 та 1-го поверху №29, 36 в літ. «А-5» загальною площею 267,4 кв.м. в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник стверджує, що умови Договору позики позичальником ОСОБА_15 не виконані.

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов"язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов"язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 6 статті 3 Закону України, зобов"язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Розпорядження предметом іпотеки є правом іпотекодержателя відповідно до приписів ст.ст. 37-38 вищевказаного Закону. Тому відчуження нежитлових приміщень, які є предметом іпотеки, входить в коло прав, реалізація яких дозволяє іпотекодержателю реалізувати забезпечення виконання зобов`язання, котре не виконано боржником.

Отже, ОСОБА_3 має першочергове право, як іпотекодержатель, задовольнити свої вимоги за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки або набути право власності на предмет іпотеки.
Враховуючи, що вирок суду від 15 січня 2016 року набрав законної сили, ТОВ «Інтерхім» не є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями засудженої особи , необхідність в застосуванні такого заходу забезпечення провадження як арешт майна відпала, у зв"язку з чим, суд вважає, що арешт необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 537, 539, 368 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2015 року по справі №638/7871/15-К, на нерухоме майно, що зареєстроване за ТОВ «Інтерхім» (, адреса: м. Харків, вул. Серпова, 4), а саме: нежитлові приміщення підвалу №22, 26 та 1-го поверху №29, 36 в літ. «А-5» загальною площею 267,4 кв.м. в житловому будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 9/13.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1