Справа № 639/7001/18
Провадж. № 1-кс/639/3120/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2018 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 , 1967 року народження, на порушення її прав під час тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, в якій просили зобов`язати начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та начальника медичної частини №27 забезпечити додержання її прав на надання медичної допомоги та вжити заходи по невідкладному проведенню необхідних медичних обстежень, а саме: проведення обстеження МРТ головного мозку, МРТ хребта . огляд лікарем невропатологом в спеціалізованій медичній установі та провести лікування на підставі вказаного обстеження , консультативних висновків та медичних показань.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_4 посилалася на те, що 16.07.2018 року вона звернулася з заявою до начальника медичної частини №54 з проханням забезпечити її обстеження лікарем невропатологом, на що отримала відповідь про відсутність посади лікаря невропатолога в штатному розписі медичної частини №54. 30.09.2018 року вона звернулася з аналогічною заявою до начальника медичної частини №27 ОСОБА_5 , в якій також просила провести МРТ головного мозку та хребта. Також з відповідною заявою щодо її обстеження 02.10.2018 року до начальника медичної частини №27 зверталася її сестра ОСОБА_6 , а 16.10.2018 року вона ще раз подала заяву, в якій просила видати їй ліки, призначені лікарем травматологом та дерматологом, а також забезпечити її обстеження лікарем невропатологом. В листопаді 2018 року вона неодноразово викликала лікаря у зв`язку з підвищеним артеріальним тиском та головними болями. На вказані виклики приходили лише фельдшери, які надавали лише невідкладну допомогу. У зв`язку з тим, що їй був встановлений діагноз вегето-судинна дистонія з лікворно-венозною дисциркуляцією, мігреноподібними невролгіями, астеничним синдромом 10.04.2015 року їй було призначено курс лікування, який вона пройшла за рахунок своїх родичів. У зв`язку з відсутністю лікаря-невропатолога в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та ДУ «Качанівська виправна колонія №54» вже більше 6 місяців її лікування не здійснюється. ОСОБА_4 вказує, що з моменту проходження нею курсу лікування минуло більше 3,5 років та стан її здоров`я погіршився, адже їй не надавалась відповідна медична допомога.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що скаргу необхідно задовольнити в частині зобов`язання ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та медичної частини №27провести медичне обстеження ОСОБА_4 та призначити відповідне лікування на підставі результатів цього обстеження. При цьому прокурор обґрунтовував свою позицію тим, що ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та медичною частиною №27 не спростовано посилань ОСОБА_4 про недодержання її прав на відповідну медичну допомогу.

Представники ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «ЦОЗДКВС України» у Харківській та Луганській областях в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , матеріали судового провадження, надані копії медичної документації, заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_4 , приходжу до такого.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами цього ж суду. На теперішній час ОСОБА_4 тримається під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», який розташований в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова.

З ухвал Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.04.2015 року (справа 639/2830/15-к) від 18 вересня 2015 року (справа 639/8250/15-к) вбачається, що по прибуттю18.11.2014 року до Харківського слідчого ізолятора ОСОБА_4 була оглянута черговим медичним працівником, скарг на стан здоров`я не пред`являла. При тілесному огляді було виявлено: гематома параорбітальної ділянки обох очей, гематома правої щоки діаметром 5 см, гематома по наружній поверхні лівої голені діаметром 6 см. При цьому, по прибуттю ОСОБА_4 була надана довідка № 10/19128 від 18.11.2014 року з ХМКЛШНД ім. проф. Мещанінова, за змістом якої: 1) Огляд лікаря-хірурга. Висновок: на момент огляду даних за торакообдамінальну патологію не виявлено; 2) Огляд лікаря-травматолога. Висновок: Забій, гематома лівої голені; 3) Рентгенографія ОГК, ОБП- норма; 4) Огляд лікаря-нейрохірурга. Висновок: Забій м`яких тканин голови ти обличчя. Ro- черепа норма; 5) Огляд лікаря-терапевта. Висновок: на час огляду гострої терапевтичної патології не виявленно. AT 130/80 мм.рт.ст. Госпіталізації на час огляду не потребує.25.12.2014р ОСОБА_4 була оглянута лікарем терапевтом медичної частини установи. На час огляду пред`являла скарги на періодичний головний біль. Висновок: Гіпертонічна хвороба 1ст. СН0ст. Призначено амбулаторний курс медикаментозного лікування: еналоприл, аспекард. 30.01.2015 року оглянута лікарем-гінекологом медичної частини установи. Висновок: ерозія шийки матки. 12.02.2015 року була оглянута лікарем-невропатологом медичної частини установи. Висновок: Даних за вогнищеву неврологічну симптоматику не має. На теперішній час загальний стан здоров`я стабільний, в цілому задовільний.

Водночас, 18.03.2015 року ОСОБА_4 була оглянута в умовах Харківського слідчого ізолятору приватним лікарем ОСОБА_7 , яка має відповідну ліцензію, що відповідає вимогам Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572.

При цьому лікарем ОСОБА_7 було встановлено висновок з попереднім діагнозом ОСОБА_4 : метаболічна кардіоміопатія, гіпертонічна хвороба ІІ стадії ст. 2,гіпертрофія міокарда лівого шлуночку, серцева недостатність ІІА (второй функціональній класс), не уточненою систолічною функцією лівого шлуночку, дисциркуляторнаенцефалопатія (гіпертонічна та посттравматичного ґенезу) ІІ ступеню з вираженими вестибуло-атактичним та цефалгичним синдромами, лікворно-венозної дистензії на фоні поширеного остеохондрозу хребта з імовірною нестабільністю в шийному відділі плечо-лопаточним періартритом зліва, постхолецистектомічний синдром, хронічний гастрит в стадії загострення (виразкова хвороба) з вираженим диспептичним та помірним больовим синдромом та явищем диспанкреатизма, менорагія (кровотеча 7-ий день на момент огляду, 2-ий чи 3-ій раз), можливо на фоні фіброміоми матки, флебіт глибоких вен лівої гомілки.

У своїй скарзі ОСОБА_4 посилалася на те, що, у зв`язку з постійними головними болями та болем в області хребта неодноразово зверталась до службових осіб ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «Центр охорони здоров"я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях з заявами щодо її обстеження лікарем-невропатологом проведення МРТ головного мозку та хребта. На підтвердження вказаних доводів скарги ОСОБА_4 було надано до суду копії відповідних письмових звернень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.12.2018 року, а також листом від 10.12.2018 року було зобов`язано ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Харківську міську медичну частину №27 філії ДУ «Центр охорони здоров"я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях надати письмові пояснення з приводу скарги та забезпечити прибуття представників установ, які можуть надати пояснення по суті скарги.

Вимоги суду виконані не були, отже, посилання ОСОБА_4 належним чином не спростовані.

Доводи ж скарги ОСОБА_4 в частині незабезпечення її обстеження лікарем-невропатологом також підтверджуються копією відповіді завідувача медичної частини №54 ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Харківській та Луганській областях.

Надаючи правову оцінку вимогам скарги, необхідно зазначити таке.

Наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року затверджено Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України із закладом охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі за текстом Порядок №239/5/104), пунктом 2.3. якого встановлено, що під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Консультування, обстеження і лікування фахівцями закладів охорони здоров`я (якщо воно можливе в умовах медичної частини СІЗО) здійснюється в медичних частинах СІЗО в присутності персоналу медичної частини. (п. 2.5. Порядку№239/5/104)
Відповідно до положень Європейських пенітенціарних правил-1 (Рекомендація № К (2006)2 Комітету Міністрів держав-учасниць), при поводженні з усіма особами, позбавленими волі, необхідно дотримуватись їхніх прав людини. Життя в місцях позбавлення волі повинно бути, наскільки це можливо, наближене до позитивних аспектів життя у суспільстві. Адміністрація пенітенціарних установ мусить забезпечувати охорону здоров`я всіх ув`язнених цих установ. Компетентна інстанція повинна брати до уваги будь-які письмові скарги-від ув`язненого, якщо в них є підстави припускати, що права ув`язненого були порушені. Пенітенціарні установи регулярно інспектуються урядовими органами з метою оцінки того, чи відповідає управління ними вимогам національного законодавства та міжнародного права, а також положень даних Правил.
Відповідно до практики ЄСПЛ, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (пп. 72-74 рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).
Так, загальні принципи практики Європейського суду з прав людини сформовані в пунктах 77, 78 рішення по Справі «Кущ проти України»(заява № 53865/11, остаточне 03/03/2016),п. 149 рішення у Справі «Корнейкова та Корнейков проти України» (заява № 56660/12, остаточне 24/06/2016), за змістом яких:
Суд неодноразово наголошував на тому, що охорона здоров`я ув`язнених осіб повинна забезпечуватися належним чином (див. рішення у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland) [ВП], заява № 30210/96, п. 94, ECHR 2000-ХІ). Відсутність належної медичної допомоги може становити поводження, що суперечить статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Ільхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkeу) [ВП], заява № 22277/93, п. 87, ECHR 2000-VII, і «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява № 3456/05, п. 90, від 4 жовтня 2005 року).
Суд вважає, що «належність» медичної допомоги під час тримання під вартою залишається найбільш важким елементом для визначення. Лише той факт, що ув`язненого оглянув лікар та призначив певний вид лікування, автоматично не може привести до висновку, що медична допомога була належною (див. рішення у справі «Гумматов проти Азербайджану» (Hummatov v. Azerbaijan), заяви № 9852/03 та № 13413/04, п. 116, від 29 листопада 2007 року). Органи влади мають забезпечити повну фіксацію стану здоров`я особи, яка тримається під вартою, та лікування, яке ця особа отримувала під час перебування під вартою (див., наприклад, рішення у справі «Худобін проти Росії» (Khudobin v. Russia), заява № 59696/00, п. 83, ECHR 2006-ХІІ), оперативність і точність постановки діагнозу і надання допомоги (див. згадане рішення у справі «Гумматов проти Азербайджану» (Hummatov v. Azerbaijan), п. 115, та рішення у справі «Мельник проти України» (Melnik v. Ukraine), заява № 72286/01, пп. 104-106, від 28 березня 2006 року), а за умови, коли це викликано медичним станом, - регулярність та систематичність нагляду та наявність плану терапевтичних заходів з метою лікування хвороб ув`язненої особи або запобігання їхньому ускладненню, а не усунення симптомів (див. там само, пп. 109 та 114; а також рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява № 3456/05, п. 79, від 4 жовтня 2005 року; та «Попов проти Росії» (Popov v. Russia), заява № 26853/04, п. 211, від 13 липня 2006 року). Державні органи влади також повинні довести, що були створені умови, необхідні для фактичної реалізації призначеного лікування (див. згадане рішення у справі «Гумматов проти Азербайджану» (Hummatov v. Azerbaijan, п. 116, та рішення у справі «Голомийов проти Молдови» (Holomiov v. Moldova), заява № 30649/05, п. 117, від 7 листопада 2006 року).
Відповідно до ч.1ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
З огляду на те, що при розгляді скарги адміністрацією ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Харківською міською медичною частиною №27 не доведено, що ОСОБА_4 було забезпечено повне медичне обстеження з урахуванням скарг на стан здоров`я, висловлених останньою, та надано відповідну медичну допомогу в необхідному та достатньому обсязі, з метою недопущення порушення прав особи на отримання належної медичної допомоги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 206, 369-372, 375, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_4 , 1967 народження, на порушення її прав під час тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» задовольнити.

Зобов`язати Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» та Харківську міську медичну частину №27 філії Державної установи «Центр охорони здоров"я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях забезпечити додержання прав ОСОБА_4 на надання медичної допомоги, та вжити заходи щодо проведення протягом найкоротшогооб`єктивно можливого строку необхідного медичного обстеження відносно останньої, а саме : провести обстеження МРТ головного мозку, хребта, огляд лікарем невропатологом, за необхідності провести профільне медичне обстеження в спеціалізований установі, з урахуванням консультативних висновків.
Оскарження ухвали не передбачено ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1