ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1/753/13/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника потерпілого ОСОБА_15 ,

захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

підсудного ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уфи Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.03.2003 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146; п. п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_18 , 05.03.2011 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перетині вул. Тростянецької і Славгородської в м. Києві, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_19 і ОСОБА_20 (кримінальна справа відносно яких закрита, у зв`язку зі смертю), з метою незаконного позбавлення волі та викрадення людини, заздалегідь розподіливши ролі скоєння злочину.

Так, ОСОБА_18 із ОСОБА_19 , 05.03.2011 року, приблизно о 20 год. 10 хв., на автомобілі ВАЗ-2108, бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_20 під`їхали до перехрестя вулиць Тростянецької і Славгородської в м. Києві, після чого ОСОБА_19 , побачивши Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно та свідка ОСОБА_21 , яка не була посвячена в плани зазначених осіб, першим вийшов із салону автомобіля, та реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно, наблизився до останнього і навмисне створив конфліктну ситуацію із ним, після чого завдав 1 удар кулаком правої руки в потилицю голови Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно, від якого той впав на землю. Після чого став наносити хаотичні удари кулаками рук в область голови і корпусу потерпілого, подолавши таким чином його волю до опору.

В цей час, ОСОБА_18 і ОСОБА_20 , дотримуючись заздалегідь розробленого плану, на автомобілі ВАЗ-2108, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 під`їхали до ОСОБА_19 і Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_18 підійшов до потерпілого і наніс декілька ударів руками і ногами по тулубу Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно, який знаходився в положенні лежачи на землі, після чого ОСОБА_18 , спільно з ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , із застосуванням фізичної сили, взявши Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно під руки, помістили його в багажне відділення вищевказаного автомобіля, після чого ОСОБА_19 і ОСОБА_18 сіли на заднє сидіння даного транспортного засобу, а ОСОБА_20 за кермо. ОСОБА_21 також сказали сісти в салон автомобіля на переднє пасажирське сидіння. Не розповідаючи їй про свої злочинні наміри, попрямували в лісопосадку, розташовану за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 51.

Рухаючись в напрямку лісопосадки, ОСОБА_19 і ОСОБА_18 сказали свідку ОСОБА_21 , щоб вона передала свій пояс-резинку, який знаходився на її брюках. Свідок ОСОБА_21 підкорилася поставленій вимозі і, знявши зі своїх штанів жіночий пояс-резинку, передала його на заднє сидіння, де сиділи ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , а в багажному відділенні знаходився потерпілий. За допомогою переданого свідком ОСОБА_21 жіночого пояса ОСОБА_19 і ОСОБА_18 утримували Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно, не даючи йому тим самим можливості чинити опір протиправним діям.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_18 , 05.03.2011 року, приблизно о 20 год. 30 хв., перебуваючи на території лісопосадки, що за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 51, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті викраденій людині, з метою приховати раніше скоєний злочин, а саме незаконне викрадення Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , діючи узгоджено, і відповідно до раніше розробленого плану, витягли Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно з багажного відділення автомобіля ВАЗ-2108, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_19 завдав потерпілому 1 удар кулаком лівої руки в область носа, і 1 удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи. Від отриманих ударів ОСОБА_22 . Йоно впав на землю обличчям вниз. У цей момент ОСОБА_18 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вбивство Шеркшнаса Вітаутаса с. Йоно, перебуваючи в положенні зверху над потерпілим, при цьому спираючись колінами в спину потерпілого, накинувши на шию жіночий пояс-резинку, руками затягнув його і став утримувати доти, поки потерпілий перестав подавати ознаки життя. Переконавшись, що ОСОБА_22 . Йоно помер, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_23 , з метою приховування слідів злочину, помістили тіло ОСОБА_24 с. Йоно в протипожежний земляний рів і прикидали його землею, після чого з місця вчинення злочину зникли.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 37/670/2 від 17.05.2011 року на підставі проведеного судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_24 с. Йоно, 1978 року народження, даних лабораторних досліджень, даних протоколу огляду трупа на місці події, даних метеорологічних зведень погоди, представлених обставин справи відповідно до поставлених питань, встановлені наступні висновки:

При судово-медичній експертизі трупа виявлено:

А) одиночна, замкнута, широка, горизонтально спрямована, рівномірно виражена, м`яка странгуляційна борозна у верхній третині шиї; вертикальний (зліва) і косо-вертикальний (праворуч) переломи під`язикової кістки (з ознаками розтягування по зовнішній поверхні і з ознаками стиснення по внутрішній поверхні), відділення дистального кінця лівого великого рога від тіла під`язикової кістки (всі пошкодження при стисненні з боків шиї); крововиливи в м`які тканини шиї в місці проекції переломів під`язикової кістки, крововиливи в області кореня язика - видові;

Б) рідкий стан крові, точкові крововиливи в темно-червону сполучну оболонку очей, множинні точкові (плями Тардье) і плямистого характеру крововиливи на поверхні легенів, гостра альвеолярна емфізема з внутрішньоальвеолярними крововиливами і серозним альвеолярним набряком легенів, виражене повнокров`я судин внутрішніх органів при відносному набуханні селезінки (ознака Сабинського) - загальноасфіктичні ознаки: набряк-набухання речовини головного мозку, морфологічні ознаки здавлювання з повнокров`ям судин в шкірі странгуляційної борозни (гістологічно);

В) поодинокі синці в області верхньої повіки лівого ока і в області верхньої губи зліва; синець і садна шкіри в області лівої вушної раковини; синець в області грудної клітини справа; по одному садну в лобній ділянці зліва і в області носа; множинні садна в області шиї; крововиливи в м`які тканини голови (в лобовій області, в правій тім`яній і потиличній областях);

Г) переломи ребер зліва (6,7) по передній пахвовій лінії без пошкодження пристіночної плеври.

З огляду на морфологію, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, зазначених у підпункті А), дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції), можна сказати, що всі вони заподіяні прижиттєво, безпосередньо перед настанням смерті в результаті дії тупого предмета (петлі). Комплекс цих тілесних ушкоджень утворився при задушенні петлею, що призвело до розвитку механічної асфіксії, яка є станом небезпечним для життя, тому має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя на момент заподіяння і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

З огляду на морфологію і характер тілесних ушкоджень, зазначених у підпункті В), можна сказати, що всі вони заподіяні прижиттєво в результаті дії тупих предметів, причинно-наслідкового зв`язку з настанням смерті не мають і як окремо, так і в сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Крововиливи в м`які тканини голови в потиличній області утворилися від 40 до 60 хвилин до моменту настання смерті. Решта пошкодження утворилися від 20 до 30 хвилин до моменту настання смерті.

З огляду на морфологію і характер тілесних ушкоджень, зазначених у підпункті Г), можна сказати, що вони заподіяні прижиттєво, незадовго до настання смерті (від 20 до 30 хвилин) в результаті дії тупого предмета, причинно-наслідкового зв`язку з настанням смерті не мають і мають ознаки середніх тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Смерть гр. ОСОБА_24 с. Йоно, 1978 р.н., наступила від механічної асфіксії, яка розвинулась внаслідок здавлювання шиї петлею при задушенні, що підтверджується наявністю видових і загальноасфіктичних ознак і пошкоджень, зазначених у підпунктах А) і Б) пункту № 1 даних висновків.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_25 , 1978 р.н., було виявлено тілесні ушкодження (садна і синці) в області обличчя і шиї, які могли утворитися в разі передсмертної боротьби.

Будучи допитаним в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_18 від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. В судових дебатах та останньому слові категорично заперечив наявність своєї вини у вчинених злочинах та факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.

З оголошених в порядку ст. 301 КПК України (1960 р.) показань ОСОБА_18 , даних ним під час досудового розслідування в якості підозрюваного та обвинуваченого в присутності захисника, вбачається, що останній вину в скоєнні злочинів не визнав і пояснив, що 05.03.2011 року, о 09-00 год., прийшовши на роботу до майстерні, розташованої по АДРЕСА_3 , побачив знайому ОСОБА_21 (колишня дружина його колишнього співробітника ОСОБА_26 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер від розриву серця прямо в майстерні). ОСОБА_21 стояла, і по її обличчю було видно, що вона плакала. Він завів її до майстерні і став розпитувати, що сталося, на що вона відповіла, що її переслідує наречений, чатує під лікарнею, і нещодавно сильно побив її. Він запитав, де цей наречений, на що ОСОБА_21 відповіла, що той стоїть на вулиці і п`є пиво. Він вийшов з майстерні та побачив чоловіка віком приблизно 35 років, який в руках тримав пляшку пива. Він запитав, чи то він прийшов із ОСОБА_21 , на що той відповів, що прийшов саме з нею. Він запросив ОСОБА_27 до майстерні поговорити. Той зайшов і він став між ним та ОСОБА_21 , сказавши при цьому, щоб вони нарешті з`ясували між собою відносини. ОСОБА_21 відповіла, що не хоче з ним зустрічатися. Він запитав чи той почув відповідь ОСОБА_21 , на що ОСОБА_27 відповів, що нікуди без неї не піде. Він, ОСОБА_18 , попросив ОСОБА_27 покинути майстерню, однак той відмовився. Він взяв його руками за одяг в районі грудей і сказав, що ОСОБА_27 не буде знаходитися в його майстерні та чекати поки ОСОБА_21 вийде, у відповідь на що ОСОБА_27 почав посміхатись. По поведінці останнього ОСОБА_18 відразу зрозумів, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він відкрив двері майстерні, і тримаючи ОСОБА_27 за одяг, доклав невелике зусилля, щоб вивести його на вулицю. Перебуваючи відразу біля майстерні, ОСОБА_27 , тримаючи в своїй правій руці пляшку з-під пива, завдав нею удар йому, ОСОБА_28 , по голові. Пляшка розбилася, і він відчув сильний біль в лівому вусі. Помацавши своє ліве вухо, зрозумів, що воно розрізане і з нього тече кров. Він розлютився і завдав ОСОБА_25 два удари кулаками лівої і правої руки в область голови. Від отриманих ударів ОСОБА_25 втратив рівновагу і впав на землю. Він повернувся до нього спиною і в цей момент знайомий на ім`я ОСОБА_29 , запитав чи не його мобільний телефон лежить на землі. Він повернувся до ОСОБА_27 , і побачив як той підійняв його мобільний телефон Айфон, в чорно-сірому корпусі, який він придбав на радіо ринку по вул. Ревуцького за 3000 грн., в середині якого знаходилася сім-картка «Київстар» з номером НОМЕР_2 . Він бачив як ОСОБА_27 схопив його, ОСОБА_18 , телефон і побіг у протилежний бік від вул. Бориспільської, однак не став його наздоганяти, а звернувся до знайомої, щоб зупинити кровотечу з вуха. Після чого повернувся до себе в майстерню, де була ОСОБА_21 і дзвонила ОСОБА_20 , щоб той за нею приїхав. Про ОСОБА_20 йому відомо, що в нього була своя ключна майстерня, і в даний час він займається ремонтом ювелірних виробів на дому. З ним бачився рідко, звертався він до німкені коли потрібно було зробити ключ в автомобіль і поміняти замок. В особистому користуванні ОСОБА_20 бачив а/м ВАЗ-2108, бежевого кольору. ОСОБА_20 приїхав через 5 хв. після того як ОСОБА_21 йому подзвонила, і забрав її, куди вони поїхали, не відомо. Він хотів звернутися до дільничних, які знаходяться на вул. Ілліча, щоб вони допомогли знайти мобільний телефон, на що ті повідомили, що потрібно зачекати, тому що людина, яка могла би допомогти, в даний час відсутня. Зачекавши приблизно 45 хв., і поговоривши з міліціонером, він зрозумів, що швидко знайти мобільний телефон не зможе, і тому повернувся на роботу. Поки чекав міліціонерів, він встиг випити 0,7 л горілки без закуски. Приблизно ввечері, коли вже було темно, до нього знову приїхала ОСОБА_21 зі ОСОБА_20 . Останній вийшов з майстерні, щоб купити спиртного, і повернувся уже з пляшкою горілки, місткістю не менше 0.5 л і пачкою соку. Вони втрьох швидко все випили, і ОСОБА_20 пішов другий раз за алкоголем. Прийшов він із горілкою та закускою з раніше незнайомим йому чоловіком. Потім він, ОСОБА_18 , звернувся до ОСОБА_20 і попросив відвезти його додому, і вони вчотирьох сіли до автомобіля і поїхали на вул. Кіквідзве. Приїхавши на перехрестя, він вийшов з автомобіля і пішов додому. Більше в цей день він з дому не виходив. Коли прийшов додому, в квартирі була дружина і діти (т. 5 а. с. 172-173, 178-179).

Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини суд, дослідивши докази, зібрані по справі, вважає повністю доведеною винність підсудного у вчиненні ним вказаних раніше дій, що підтверджується наступним.

Як вбачається з показань ОСОБА_19 , (провадження щодо якого закрито у зв`язку зі смертю), даних ним на досудовому слідстві в якості обвинуваченого в присутності захисника, та оголошеними в судовому засіданні відповідно до положень ст. 301 КПК України (1960 р.), 05.03.2011 року, приблизно о 09-00 год., йому додому зателефонувала ОСОБА_21 , та повідомила, що вранці до неї в лікарню приходив ОСОБА_30 , і в черговий раз погрожував, однак зараз з нею все в добре, її виписали, і вона знаходиться в районі Дарницького ринку у свого знайомого ОСОБА_18 . При цьому повідомила, що у неї в будь-який момент може вимкнутися телефон, і щоб він передзвонив ОСОБА_20 , і той розповість більш детально, де вона знаходиться, так як знає про це місце. Він подзвонив ОСОБА_20 , який був у себе вдома і повідомив, що тільки що дзвонила ОСОБА_21 та повідомила, що до неї в лікарню приїжджав ОСОБА_30 і погрожував їй. На що ОСОБА_20 сказав, що нічого про це не знає. Він повідомив ОСОБА_20 , що ОСОБА_21 на даний час знаходиться у знайомого ОСОБА_18 , і попросив розповісти де її можна знайти, так як збирався до неї їхати. Приїхавши у вказане місце, він побачив автомобіль ВАЗ-2108, бежевого кольору, за кермом якого був ОСОБА_20 , а на передньому пасажирському сидінні сиділа ОСОБА_21 , вони поїхали. Рухаючись, ОСОБА_20 розповів, що вони їдуть до ОСОБА_18 , і що вранці коли ОСОБА_21 була в кіоску у ОСОБА_18 , до них зайшов ОСОБА_30 , який був в стані алкогольного сп`яніння, при цьому в руках у нього була пляшка пива. ОСОБА_30 хотів забрати ОСОБА_21 і почав її тягнути. ОСОБА_18 став між ОСОБА_21 та ОСОБА_31 , при цьому попередив, що той знаходиться в його кіоску, тому нехай поводиться нормально, і якщо бажає з`ясовувати стосунки з ОСОБА_21 , то нехай виходить на вулицю, і там розбирається. ОСОБА_30 сказав, що без ОСОБА_21 з кіоску не вийде. Після чого, ОСОБА_18 взяв під руки ОСОБА_32 і виставив його з кіоску, сказавши, що ОСОБА_21 не бажає з ним йти. У цей момент ОСОБА_30 , тримаючи в руці пляшку з-під пива, наніс нею ОСОБА_18 удар по голові. Від контакту з головою пляшка розбилася і уламком розрізала ОСОБА_18 ліве вухо. ОСОБА_18 у відповідь завдав кілька ударів ОСОБА_33 . Під час бійки у ОСОБА_18 випав мобільний телефон. ОСОБА_30 після чергового удару ОСОБА_18 впав на землю, схопив телефон і втік. Протягом наступних 15-20 хв. вони їздили по району, після чого заїхали у двір де зупинилися. До машини підійшов раніше невідомий йому чоловік, яким виявився ОСОБА_18 , зовні йому приблизно 40 років, зріст 190 см, міцної статури, волосся світло-русяве, коротке, в той момент він був у в`язаній спортивній шапці, темна куртка-пуховик коротка, джинси синього кольору. Вони почали між собою розмовляти, і ОСОБА_20 запитав у ОСОБА_18 як довго він буде тут знаходиться, на що останній повідомив, що чекає на якусь людину, щоб повернути свій мобільний телефон, який забрав ОСОБА_34 . У цей момент ОСОБА_20 хтось подзвонив, і він сказав, що йому необхідно від`їхати, вони сіли з ОСОБА_21 до автомобіля і поїхали. Він, ОСОБА_19 , залишився зі ОСОБА_18 , який в деталях розповів, як у нього зник телефон, і що його забрав ОСОБА_34 . З розмови він дізнався, що ОСОБА_18 також раніше судимий і в майстерні займається ремонтом і виготовленням ключів, також повідомив, що дружив з колишнім чоловіком ОСОБА_21 - « ОСОБА_35 ». Приблизно о 13-00 год. він, ОСОБА_19 , подзвонив ОСОБА_23 і запитав де той знаходиться, на що той сказав, що через 10 хв. буде. Вони дочекалися ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , сіли до автомобіля і поїхали на вул. Дегтярівську, так як ОСОБА_20 необхідно було відвезти туди замовлення клієнта. Приїхавши на місце ОСОБА_20 вийшов з автомобіля на зустріч. Після чого повернувся назад і всі поїхали в Дарницький район. По дорозі заїхали в супермаркет «Білла» де купили продукти харчування, і поїхали в бік Дарницького ринку. Після чого зайшли в кафе, де вжили трохи спиртного, знаходилися там приблизно до 19.00-20.00 год., в цей час на мобільний телефон ОСОБА_21 почав постійно надзвонювати ОСОБА_30 з вимогою побачитися, але вона відмовлялася. Приблизно через 15 хв. ОСОБА_21 вийшла з кафе. Через 20 хв., він, ОСОБА_19 , подзвонив ОСОБА_21 , запитав де вона знаходиться, на що остання повідомила, що вона на вул. Тростянецькій, а поруч з нею ОСОБА_30 , який силою кудись її тягне. Він повідомив ОСОБА_20 і ОСОБА_18 , що ОСОБА_21 знаходиться в районі кафе «Кабачок на бочок» і поряд з нею ОСОБА_34 . Вони втрьох вирішили знайти ОСОБА_21 , вийшовши з кафе, вони сіли в автомобіль ОСОБА_20 та поїхали. По дорозі він постійно дзвонив ОСОБА_21 , але не міг їй додзвонитися. Приїхавши на вул. Тростянецьку, вони побачили ОСОБА_32 , який однією рукою тримав ОСОБА_21 , а іншою рукою намагався зупинити якийсь автомобіль. Зупинившись біля ДАІ Дарницького району з автомобіля вийшов ОСОБА_18 , за ним вийшов і він, ОСОБА_19 , ОСОБА_36 залишився в салоні. Він пішов в сторону ОСОБА_21 і ОСОБА_32 , а ОСОБА_18 залишився біля автомобіля. Підійшовши до ОСОБА_21 і ОСОБА_32 , він, ОСОБА_19 , взяв його за руку, та сказав щоб той залишив ОСОБА_21 в спокої. ОСОБА_30 почав сперечатися і він зрозумів, що той перебуває в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Він намагався заспокоїти ОСОБА_32 , проте останній замахнувся рукою і хотів нанести йому удар кулаком руки в голову. Від цього удару він ухилився і ОСОБА_27 за інерцією пішов вперед. У цей момент він, ОСОБА_19 , завдав удар кулаком руки в потилицю ОСОБА_32 , від якого ОСОБА_30 втратив рівновагу, і впав на землю, впираючись колінами і руками, після чого перекинувся на сідниці. Він подав йому руку, щоб ОСОБА_30 міг встати, однак той потягнув за руку і він також впав на землю. Між ними сталася обопільна бійка. У цей момент він почув як загальмував автомобіль, і повернувшись побачив перед собою машину ОСОБА_23 , яка зупинилася поруч. ОСОБА_18 , будучи свідком його обопільної бійки з ОСОБА_37 , завдав кілька ударів руками і ногами по тулубу потерпілого. Співак в цей час відкрив багажник автомобіля, давши зрозуміти, що в ньому поїде ОСОБА_27 . Після цього ОСОБА_38 підняв ОСОБА_27 з землі і помістив в багажник. Разом зі ОСОБА_39 вони сіли на заднє сидіння, а ОСОБА_40 біля ОСОБА_41 , який перебував за кермом. В автомобілі ОСОБА_38 кілька разів ударив ОСОБА_27 , питаючи де він подів його телефон. Приїхавши в лісопосадку, потерпілого витягнули з багажника та він, ОСОБА_42 , наніс йому один удар в область носа та один удар в область нижньої щелепи, від чого потерпілий впав. Потім ОСОБА_38 , тримаючи ОСОБА_27 за одяг, а ОСОБА_36 перебуваючи позаду, потягнули його в ліс і зникли з його поля зору. Через 5-7 хвилин вони повернулися і на його питання, що сталося ОСОБА_36 відповів, що вони залишили ОСОБА_27 в лісі, щоб він прийшов в себе. Після цього вони виїхали з лісу та поїхали в бік Дарницького ринку, по дорозі купили пляшку горілки і закуску. Приїхавши в майстерню ОСОБА_18 , останній відкрив її ключами, і він разом з ОСОБА_21 зайшли всередину. Коли він з ОСОБА_21 знаходилися в кіоску, ОСОБА_20 і ОСОБА_18 залишалися на вулиці протягом 2-3 хв. Про щось говорили, після чого зайшли в кіоск, випили горілки. По розмові він зрозумів, що ОСОБА_20 і ОСОБА_18 необхідно від`їхати. ОСОБА_18 залишив ОСОБА_21 ключі, а сам зі ОСОБА_20 поїхав. Вони були відсутні приблизно 40 хв., можливо 1 годину. Коли вони приїхали, знову випили горілки і вирішили роз`їжджатися по домівках. Вийшовши на вулицю, у ОСОБА_20 була дивна поведінка, спочатку він сів до машини і поїхав, потім повернувся, на питання, що сталося, нічого не сказав. Після цього всі вчотирьох сіли до автомобіля і поїхали у напрямку бул. Лесі Українки. ОСОБА_18 вийшов з автомобіля, вони перебували в якомусь дворі, де пробули протягом 10 хв. Він запропонував ОСОБА_21 поїхати до нього додому, але вона відмовилася і сказала, що поїде додому на вул. Російську, після чого він вийшов з автомобіля, спіймав таксі, і поїхав додому. Приїхавши додому він подзвонив ОСОБА_21 та запитав де вона, на що вона повідомила що вдома на вул. Російській, і поряд з нею ОСОБА_20 . Протягом ночі він, ОСОБА_19 , листувався з ОСОБА_21 смс-повідомленнями (т. 5 а. с. 34-42).

Не вказуючи про роль ОСОБА_18 , факт переміщення потерпілого в лісопосадку в багажнику автомобіль та нанесення удару в область носа та в щелепу потерпілому ОСОБА_25 , ОСОБА_19 підтвердив під час відтворення обстановки та обставин події, що відбувалось в присутності захисника, при цьому проходила відеофіксація вказаної слідчої дії (т. 5 а. с. 25-29). Такі ж показання були дані ОСОБА_19 при допиті в якості підозрюваного, в присутності захисника (т. 5 а. с. 21-24).

Також в ході очної ставки між обвинуваченими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 останній підтвердив спільне вживання алкоголю 05.03.2011 року та поїздку на автомобілі ВАЗ разом зі ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 (т. 5 а. с.49-51).

При цьому вказані слідчі дії з ОСОБА_19 проводились у відповідності з вимогами кримінально-процесуального законодавства, в присутності захисника і будь-яких зауважень при складанні відповідних протоколів ні ОСОБА_19 , ні його захисник не мали.

З оголошених в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) показань потерпілого ОСОБА_43 , даних ним на досудовому слідстві, ОСОБА_30 приходився йому рідним братом, був неодноразово судимим, вів антигромадський спосіб життя, часто вживав зранку пиво та алкоголь. 05.03.2011 року його брату зателефонувала ОСОБА_21 та попросила забрати її з лікарні. Брат постійно лаявся, при цьому промовив таку фразу «відчуваю, що там засідка». 11 чи 12 березня 2011 року, він зі своєю дівчиною ОСОБА_44 поїхали в село, а коли повернулися, то від працівників міліції дізналися про те, що брат убитий. З ОСОБА_45 його брат спілкувався багато років, вони зустрічалися. До смерті матері у них із братом були хороші відносини, а потім зіпсувалися. Брат бив ОСОБА_45 , кидався в бійку. Потерпілий ОСОБА_46 заявив цивільний позов про відшкодування йому моральної шкоди в сумі 1000000 грн. (т. 1 а. с. 142-145).

З показань свідка ОСОБА_44 , даними нею на досудовому слідстві та оголошеними в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) в судовому засіданні, вбачається, що вона проживала разом з ОСОБА_47 і своєю дочкою від першого шлюбу в його квартирі протягом 1,5 місяців. Також із ними проживав рідний брат її співмешканця ОСОБА_22 . 15.02.2011 року, коли вона переїхала жити за вказаною адресою, побачила співмешканку ОСОБА_48 , у якої була розбита голова, на що ОСОБА_49 сказав, що то він її побив, але з якої причини їй не відомо. Цього ж вечора, приблизно о 23 годині, до них в кімнату став стукати ОСОБА_49 , і коли ОСОБА_50 йому відкрив, між ними виник конфлікт з приводу того, що хтось викликав міліцію на їх бійку з ОСОБА_51 . Вони з ОСОБА_51 ледве їх розборонили. 16.02.2011 року, коли вона повернулася з роботи, ОСОБА_52 вдома не було, і більше вона взагалі її не бачила. У квартирі були сліди крові від бійки, яка виникла між ОСОБА_53 і ОСОБА_51 . ОСОБА_54 вона взагалі мало бачила, іноді вранці, іноді ввечері, рід його діяльності не відомий. Як говорив ОСОБА_49 , він весь час перебував на Ленінградській площі. Останній раз вона бачила ОСОБА_54 05.03.2011 року, близько 19 години, на кухні, він взяв кухонний ніж з металевою ручкою сріблястого кольору і сказав, що йому зателефонувала ОСОБА_55 , і він їде до неї, щоб з`ясувати стосунки, також сказав, що там «засідка». Вона просила ОСОБА_54 нікуди не їхати, але він не послухався. Крім того ОСОБА_49 сказав, що вб`є « ОСОБА_56 » (так він називав ОСОБА_57 ). Вона, разом з ОСОБА_58 і ОСОБА_53 вийшли із квартири та пішли до кіоску, що розташований по АДРЕСА_4 . Йдучи по вул. Будівельників, ОСОБА_49 сказав, що загубив ножа. Дійшовши до кіоску, ОСОБА_49 взяв у брата сигарету, попрощався і пішов. З того моменту вони його більше не бачили, ОСОБА_50 намагався йому додзвонитися, однак абонент перебував у зоні недосяжності. Повернувшись 13.03.2011 року, разом з ОСОБА_58 від його родичів, ввечері до них в квартиру прийшли співробітники міліції і з дозволу оглянули квартиру, після чого повідомили, що ОСОБА_54 вбили. 14.03.2011 року вона, перебуваючи в приміщенні моргу № 2 в м. Києві, в трупі № 670/2 впізнала ОСОБА_54 (т.1 а. с.154-156).

В своїх показаннях, даних під час досудового розслідування та оголошених в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.), свідок ОСОБА_59 підтвердив наявність особистих інтимних відносин між потерпілим та свідком ОСОБА_21 (т. 1 а. с. 146-147).

Такі ж показання, що були оголошені в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.), дав і свідок ОСОБА_60 (т. 1 а. с. 151-153).

З показань свідка ОСОБА_21 , оголошених в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) вбачається, що вранці, 05.03.2011 року, коли вона перебувала в лікарні після її побиття ОСОБА_31 , вона прокинулася від того, що він її душить. Коли вони вийшли в коридор, він почав їй погрожувати, вимагаючи забрати з міліції заяву про побиття, але вона відмовилася. Коли вони перебували у приймальному покої, проїхав наряд міліції і, побачивши їх, ОСОБА_30 пішов геть. Через деякий час він повернувся та сказав, що їм потрібно з`ясувати стосунки, поводився агресивно, хапав за руки. Коли вони вийшли на вулицю, то вона згадала, що передавала в ремонт сережки і під цим приводом попрямувала в бік Дарницького ринку в майстерню до ОСОБА_61 . Вітаутас йшов за нею, скандалив. ОСОБА_29 , побачивши її переляканий вигляд, побої, попросив ОСОБА_54 піти, на що той почав нецензурно лаятися, грубіянити і штовхати як її, так і ОСОБА_29 . Коли вони вийшли з майстерні, ОСОБА_29 хотів прибрати від неї руки ОСОБА_54 , але той його відштовхнув. ОСОБА_29 підсковзнувся і впав на землю, в цей момент у нього з куртки випав мобільний телефон. Він хотів його підняти, однак в цей момент ОСОБА_49 вдарив його пляшкою з-під пива в область скроні, та розсік йому вухо. В цей час ОСОБА_49 схопив телефон ОСОБА_29 і втік. Через деякий час їй подзвонив ОСОБА_62 , якому вона розповіла що сталося. Коли приїхав ОСОБА_62 , вони поїхали в міліцію, тому що ОСОБА_63 хотів написати заяву про крадіжку телефону і тілесні ушкодження. Приїхавши в міліцію, ОСОБА_63 сказав, що потрібно зачекати. У цей час їй подзвонив ОСОБА_64 з проханням про зустріч. Близько 12 години, на вул. Привокзальній, вони зустріли ОСОБА_65 , і поїхали на ОСОБА_66 ринок. Надалі разом зі ОСОБА_67 , вони їздили на вул. Дехтярівську. Повертаючись звідти, заїхали в «Біллу», де придбали продукти і пляшку горілки та повернулися в майстерню, де вживали придбане спиртне. У період з 19 до 20 години, їй неодноразово дзвонив ОСОБА_30 і погрожував фізичною розправою, кричав, що вб`є її, і її дочку, якщо вона не погодиться з ним зустрітися. Він обіцяв, що вони з`ясують відносини, і це буде в останнє. Не сказавши ОСОБА_68 , ОСОБА_69 та ОСОБА_70 куди, вона пішла на зустріч з ОСОБА_71 . Близько 20-30 години, вона зустрілася з ОСОБА_31 на вул. Тростянецькій, біля ДАІ. Він був п`яний, агресивний, хапав її за руки і шию, хотів, щоб вона їхала разом з ним до нього додому. Під час цього конфлікту їй подзвонив ОСОБА_64 , але говорити в присутності ОСОБА_32 вона не могла, тому зайшла в магазин, звідки зателефонувала ОСОБА_68 та ОСОБА_69 , попросивши викликати наряд міліції. Повернувшись на вулицю, вона побачила ОСОБА_72 . Він, прискоривши крок, підійшов до ОСОБА_32 і завдав йому один удар кулаком правої руки в область потилиці. Від отриманого удару той втратив рівновагу і впав на землю обличчям вниз. ОСОБА_64 розвернув ОСОБА_32 до себе обличчям і почав наносити йому удари кулаками по обличчю та тулубу. Останній опираючись, наносив у відповідь удари ОСОБА_68 кулаками. У якийсь момент ОСОБА_64 впав на землю і бійка була обопільною. Вона перебувала на відстані від них приблизно 5-6 метрів. У цей момент почула, що під`їхав автомобіль, обернувшись побачила автомобіль ОСОБА_73 , і знову перемкнулася на ОСОБА_65 із ОСОБА_71 . Вона побачила як до них підійшли ОСОБА_62 і ОСОБА_63 , які намагалися їх розняти. Вона побачила як ОСОБА_63 підбіг до ОСОБА_32 та завдав йому кілька ударів руками і ногами по корпусу зі словами, куди він подів його мобільний телефон. ОСОБА_30 на отримані удари також відповідав ударами. ОСОБА_62 ніяких ударів ОСОБА_74 не наносив, а тільки намагався розвести їх по сторонам. Вона побачила як ОСОБА_63 з кимось із хлопців, з ким саме вказати не може, підняли ОСОБА_32 , і помістили його в багажне відділення автомобіля ВАЗ-2108. Чи був уже багажник відкритий або його відкрили безпосередньо перед поміщенням ОСОБА_32 , а також хто його відкривав, не пам`ятає. Хтось із хлопців сказав їй «швидко йти в машину». Вона сильно переживала через те, що відбувається, перебувала у схвильованому стані, у неї сильно боліла голова. Вона підійшла до автомобіля ВАЗ-2108, в якому вже на задньому сидінні сиділи ОСОБА_64 і ОСОБА_63 , і після того, як вона сіла в салон, автомобіль швидко поїхав по вул. Тростянецькій в сторону вул. Російської. Що відбувалося на задньому сидінні і в багажнику, вона не бачила, тому що не озиралася, єдине, що, звідти було чути - якийсь рух. У якийсь момент, коли автомобіль їхав, до неї звернувся хтось із хлопців з заднього сидіння, хто саме не пам`ятає і попросив дати свій пояс, який був затягнутий в штани. Вона зняла з себе резиновий пояс і, не обертаючись назад, простягнула його. Хто взяв пояс у неї з рук, вона не бачила. ОСОБА_75 приїхала в ліс. Єдине, що вона пам`ятає, по дорозі вони проїхали повз бетонний паркан і зупинилися в лісі. Першим з автомобіля вийшов ОСОБА_62 , відкинув своє сидіння і з автомобіля також вийшли ОСОБА_64 і ОСОБА_63 , але ОСОБА_30 з салону через двері не виходив. Вона припускає, що його витягли з багажника, але як це відбувалося, не бачила. Вона відкрила двері і, тримаючись руками за неї, піднялася з сидіння, обернулася назад, побачила біля автомобіля ззаду ОСОБА_65 , ОСОБА_76 і ОСОБА_77 . Де був ОСОБА_30 не бачила. Їй здалося, що в цей момент ОСОБА_32 витягали з багажника, але хто саме це робив, стверджувати не може, так як було досить темно. Вона сіла назад до автомобіля, чула розмови на підвищених тонах, суть розмови не зрозуміла. ОСОБА_64 і ОСОБА_62 весь час були поруч і стояли біля відчинених дверей, просили її заспокоїтися. В якийсь момент, сидячи на сидінні, вона поставила свої ноги на землю і підвелася з сидіння. ОСОБА_64 і ОСОБА_62 стояли до неї обличчям. У частки секунди вона подивилася в далечінь і, на відстані приблизно 3-х метрів, побачила, як головою до землі, на снігу лежав ОСОБА_30 , а зверху, на його спині, на своїх колінах стояв ОСОБА_63 і двома руками тягнув на себе, вона сильно злякалася від побаченого, їй різко стало погано, почалася істерика. Вона знову ж таки сіла до автомобіля, а ОСОБА_64 і ОСОБА_62 почали заспокоювати її. Що відбувалося далі між ОСОБА_78 і ОСОБА_31 не бачила, так як не дивилася в той бік. Їй здається, що ОСОБА_64 і ОСОБА_62 від неї не відходили. Що відбувалося далі, пам`ятає смутно, але через короткий час всі сіли в автомобіль при цьому хтось із хлопців попросив її заспокоїться, хто це був повідомити не може. Коли вони виїхали з лісу, ОСОБА_63 сказав, що йому необхідно закрити майстерню, вони поїхали в бік Дарницького ринку і по дорозі купили горілку. Коли під`їхали до майстерні, всі вийшли з автомобіля, вона залишилася біля машини, а ОСОБА_79 . ОСОБА_64 і ОСОБА_62 відійшли від неї в сторону і про щось між собою говорили приблизно 1 хв. ОСОБА_63 відкрив майстерню своїми ключами, вони вчотирьох зайшли в майстерню, де випили горілки. Після чого по розмові ОСОБА_76 і ОСОБА_73 , вона зрозуміла, що хлопці збираються кудись їхати. ОСОБА_63 залишив ключі від майстерні, а сам зі ОСОБА_67 вийшли з майстерні, і були відсутні приблизно 30-40 хв. Після чого ОСОБА_63 разом зі ОСОБА_67 повернулися в кіоск. Їздили вони удвох, куди саме, вона не бачила, так як не виходила з майстерні, але виходили з майстерні і поверталися вони разом. Потім всі вирішили роз`їжджатися по домівках. ОСОБА_64 запрошував її до себе, вона сказала, що не хоче нікуди їхати, дуже погано себе почуває, і ОСОБА_62 відвезе її додому. ОСОБА_63 попросив ОСОБА_73 теж підвезти його додому на Печерськ. Вони вчотирьох сіли в автомобіль ОСОБА_73 і поїхали на Печерськ, відвезли ОСОБА_76 , постояли приблизно 10 хв. ОСОБА_64 також поїхав додому на таксі, а вона зі ОСОБА_67 поїхала на вул. Російську до себе додому за місцем прописки. Підійшовши до під`їзду, через домофон вона подзвонила в кв. АДРЕСА_5 , але так як у неї в квартирі не встановлений домофон, то вона попросила сусіда ОСОБА_80 відкрити вхідні двері, що він і зробив. Вона зайшла разом зі ОСОБА_67 в під`їзд, в її квартирі в цей момент знаходився квартирант ОСОБА_81 , який впустив її всередину. Коли вони зайшли до квартири, ОСОБА_20 запропонував випити коньяку і поїсти, щоб трохи заспокоїтися. До ранку ОСОБА_62 був поруч з нею, про те, що сталося в лісі з ОСОБА_31 , вони не розмовляли між собою. Вже 06.03.2011 року ОСОБА_62 відвіз її в лікарню.

ОСОБА_30 після 05.03.2011 року їй не дзвонив. Надалі вона зрозуміла, що в лісі сталося щось страшне, але говорити і повідомляти куди-небудь боялася. Після затримання ОСОБА_65 , ОСОБА_73 і ОСОБА_76 співробітниками міліції, їй почали дзвонити незнайомі люди і погрожувати, що якщо вона розповість, що бачила в лісі, то виявиться там же. Вона дуже сильно боялася в першу чергу за життя своєї неповнолітньої доньки, а також за своє життя, тому не могла нічого розповісти (т. 1 а. с. 185-202).

Під час очної ставки з обвинуваченим ОСОБА_19 свідок ОСОБА_21 підтвердила свої показання і повідомила, що ОСОБА_19 на перетині вулиць Тростянецької і Славгородської в м. Києві, завдав 1 удар кулаком руки в потилицю, і кілька ударів кулаками рук в обличчя і по корпусу потерпілого (т. 5 а. с. 44-48). Крім того під час очної ставки з обвинуваченим ОСОБА_20 свідок ОСОБА_21 підтвердила свої показання і повідомила, що ОСОБА_20 під`їхав на перетин вул. Тростянецької і Славгородської в м. Києві на а/м ВАЗ-2108, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , і в подальшому в цьому автомобілі під керуванням ОСОБА_20 , в лісопосадку був вивезений потерпілий ОСОБА_25 (т. 5 а. с. 126-128). Згідно даних протоколу очної ставки свідка ОСОБА_21 з обвинуваченим ОСОБА_18 , свідок повідомила, що ОСОБА_18 не тільки вранці, але і ввечері зустрічався з потерпілим ОСОБА_25 , при цьому він разом зі ОСОБА_20 під`їхали на перетин вулиць Тростянецької - Славгородської в м. Києві на а/м ВАЗ-2108, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , де вже був потерпілий ОСОБА_27 з підсудним ОСОБА_18 , в подальшому на цьому ж автомобілі під керуванням ОСОБА_20 , потерпілого ОСОБА_25 було вивезено в лісопосадку (т. 5 а. с. 180-183). При цьому проведення очних ставок здійснювалось в присутності захисників обвинувачених.

Також, при відтворенні обстановки та обставин події за участю судово-медичного експерта ОСОБА_82 , із застосуванням відеозапису, свідок ОСОБА_21 підтвердила, що під час конфлікту з ОСОБА_25 , як на перетині вулиць Тростянецької і Славгородської в м. Києві, так і на вул. Бориспільській, 51, в лісопосадці, були присутні всі обвинувачені, а саме ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і ОСОБА_18 , вказавши при цьому, що ОСОБА_19 і ОСОБА_18 наносили потерпілому тілесні ушкодження, а також що ОСОБА_18 душив потерпілого, і що автомобілем, в багажному відділенні якого в лісопосадку вивезли потерпілого, керував ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 206-209).

Як вбачається з оголошених в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) показань свідка ОСОБА_83 , наданими ним під час досудового розслідування, він знайомий з ОСОБА_21 , так як проживає з нею в одному парадному. Вночі, 06.03.2011 року, в період часу з 03-00 до 04-00 год., (він подивився на годинник) його розбудив дзвінок домофону. Він піднявся з ліжка і взяв трубку домофона. У трубку почув «Привіт ОСОБА_84 це ОСОБА_55 , можеш відкрити двері?» - дослівно. Він відповів «Привіт, відкриваю», при цьому натиснув кнопку замка в домофон. Він не бачив, з ким в під`їзд заходила ОСОБА_55 , так як з квартири не виходив. Після цього він пішов відпочивати далі. Більше в цю ніч ОСОБА_55 в домофон не дзвонила (т. 1 а. с. 157-159).

З показань свідка ОСОБА_85 , оголошених в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) вбачається, що з ОСОБА_19 він був знайомий останніх 4 роки, підтримували дружні стосунки. Курендаш, який відбував покарання в колонії, розповідав, що має почуття до дівчини на ім`я ОСОБА_55 . 05.03.2011 року, близько 19 години, вони зв`язалися із ОСОБА_19 і домовилися зустрітися біля Дарницького ринку. Зустрівшись та поговоривши 15-20 хвилин, він чув, як ОСОБА_86 хтось зателефонував, після чого останній вийшов з автомобіля та пішов в невідомому напрямку. Постоявши деякий час, він, не дочекавшись ОСОБА_87 , поїхав (т. 1 а. с. 160-161).

Факт користування ОСОБА_20 автомобілем ВАЗ НОМЕР_1 було підтверджено свідком ОСОБА_88 , показання якої було оголошено в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України (т. 1 а. с. 165-167).

Свідок ОСОБА_89 в своїх показаннях, даних під час досудового розслідування та оголошених судом в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.), зазначила, що 05.03.2011 року пізно ввечері, коли ОСОБА_18 , з яким вона спільно проживала, прийшов додому, в нього було розбито ліве вухо, і як пояснив ОСОБА_18 це зробив знайомий ОСОБА_52 , який в подальшому заволодів його телефоном (т. 1 а. с. 170-172).

Крім того, вина підсудного ОСОБА_18 , у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується також іншими доказами у справі.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 13.03.2011 року і фототаблицею до нього, за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 51, було виявлено труп ОСОБА_25 , вилучено 2 недопалка з-під сигарет «Winston Blue», серветку з плямами бурого кольору, 2 елементи сім-картки, розламаної навпіл (т. 1 а. с. 85-114).

Згідно даних протоколу огляду місця події від 19.05.2011 року за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 51, (лісопосадка), недалеко від зазначеного свідком ОСОБА_21 місця було вилучено частину жіночого пояса-гумки чорного кольору (т. 1 а. с. 138-140).

20.05.2011 року свідок ОСОБА_21 при пред`явленні предметів для впізнання в категоричній формі впізнала в частині жіночого-пояса гумки, вилученого 19.05.2011 року за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 51 (лісопосадка), свій пояс, який був на її брюках, та який 05.03.2011 року вона зняла з себе і передала на заднє сидіння автомобіля ВАЗ-2108, д.н.з. НОМЕР_1 , де сиділи ОСОБА_19 зі ОСОБА_18 , в багажному відділенні якого знаходився потерпілий ОСОБА_25 (т. 1 а. с. 210-212).

Місцезнаходження підсудного ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , потерпілого ОСОБА_25 , свідка ОСОБА_21 05.03.2011 року за обставин, встановлених вироком суду, підтверджується даними аналізу роздруківок мобільних телефонів, що були отримані у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку (т. 4 а. с. 146-220).

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 37/670/2 від 17.05.2011 року, на підставі проведеного судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_25 , 1978 р.н., даних лабораторних досліджень, даних протоколу огляду трупа на місці події, даних метеорологічних зведень погоди, представлених обставин справи відповідно до поставленими запитаннями, встановлено наступне:

При судово-медичній експертизі трупа виявлено:

А) одиночна, замкнута, широка, горизонтально спрямована, рівномірно виражена, м`яка странгуляційна борозна у верхній третині шиї; вертикальний (зліва) і косо-вертикальний (праворуч) переломи під`язикової кістки (з ознаками розтягування по зовнішній поверхні і з ознаками стиснення по внутрішній поверхні), відділення дистального кінця лівого великого рога від тіла під`язикової кістки (всі пошкодження при стисненні з боків шиї); крововиливи в м`які тканини шиї в місці проекції переломів під`язикової кістки, крововиливи в області кореня язика видові);

Б) рідкий стан крові, точкові крововиливи в темно-червону сполучну оболонку очей, множинні точкові (плями Тардье) і плямистого характеру крововиливи на поверхні легенів, гостра альвеолярна емфізема з внутрішньоальвеолярними крововиливами і серозним альвеолярним набряком легенів, виражене повнокров`я судин внутрішніх органів при відносному набуханні селезінки (ознака Сабинського) - загальноасфіктичні ознаки: набряк-набухання речовини головного мозку, морфологічні ознаки здавлювання з повнокров`ям судин в шкірі странгуляційної борозни (гістологічно);

В) поодинокі синці в області верхньої повіки лівого ока і в області верхньої губи зліва; синець і садна шкіри в області лівої вушної раковини; синець в області грудної клітини справа; по одному садну в лобній ділянці зліва і в області носа; множинні садна в області шиї; крововиливи в м`які тканини голови (в лобовій області, в правій тім`яній і потиличній областях);

Г) переломи ребер зліва (6,7) по передній пахвовій лінії без пошкодження пристіночної плеври.

З огляду на морфологію, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, зазначених у підпункті А), дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції), можна сказати, що всі вони заподіяні прижиттєво, безпосередньо перед настанням смерті в результаті дії тупого предмета (петлі). Комплекс цих тілесних ушкоджень утворився при задушенні петлею, що призвело до розвитку механічної асфіксії, яка є станом небезпечним для життя, тому має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя на момент заподіяння і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

З огляду на морфологію і характер тілесних ушкоджень, зазначених у підпункті В), можна сказати, що всі вони заподіяні прижиттєво в результаті дії тупих предметів, причинно-наслідкового зв`язку з настанням смерті не мають і як окремо, так і в сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Крововиливи в м`які тканини голови в потиличній області утворилися від 40 до 60 хвилин до моменту настання смерті. Решта пошкодження утворилися від 20 до 30 хвилин до моменту настання смерті.

З огляду на морфологію і характер тілесних ушкоджень, зазначених у підпункті Г), можна сказати, що вони заподіяні прижиттєво, незадовго до настання смерті (від 20 до 30 хвилин) в результаті дії тупого предмета, причинно-наслідкового зв`язку з настанням смерті не мають і мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Виходячи зі ступеня вираженості трупних явищ при дослідженні трупа на місці події («Трупні явища: трупне задубіння виражене в м`язах обличчя і шиї добре виражене в м`язах рук і ніг. Трупні плями... великого забруднення шкірних покривів та недостатнього освітлення не вбачається. Труп виражено холодний у всіх частинах тіла. Гнійні зміни виражені у вигляді нечіткого брудно-зеленого забарвлення шкірних покривів правої повздовжної області»), зі ступеня вираженості трупних явищ при дослідженні трупа в приміщенні моргу («Труп рівномірно охолоджений. Трупне заклякання спостерігається в м`язах обличчя, шиї та верхніх кінцівок, помірно виражене в м`язах нижніх кінцівок. Трупні плями мізерні, острівчаті, вбачаються по передній поверхні тіла, при трьохкратному дозованому натисканні свого забарвлення не змінюють, гнійні зміни виражені у вигляді брудно-зеленого забарвлення шкіри живота в правій повздовжній частині»), беручи до уваги причину смерті, з урахуванням погодних даних, умов і місця знаходження трупа, а також наявність великої кількості одягу, можна сказати, що від моменту настання смерті до моменту зовнішнього дослідження трупа в приміщенні моргу могло пройти від 4 до 9 діб. Цей висновок може відповідати терміну зазначеному в показаннях допитів обвинуваченого ОСОБА_19 , а також свідка ОСОБА_21 .

Смерть гр. ОСОБА_25 , 1978 р.н., наступила від механічної асфіксії, яка розвинулась внаслідок здавлювання шиї петлею, що підтверджується наявністю видових і загальноасфіктичних ознак і пошкоджень, зазначених у підпунктах А) і Б) пункту № 1 даних висновків.

Після отримання тілесних ушкоджень, зазначених у підпунктах В) і Г), пункту № 1, потерпілий міг здійснювати активні самостійні дії (в тому числі і пересуватися). Оскільки нанесення тілесних ушкоджень, зазначених у підпункті А) пункту № 1, супроводжувалися розвитком стану механічної асфіксії, яка супроводжується швидкою втратою свідомості, в зв`язку з цим потерпілий не міг здійснювати активні самостійні дії після цього.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_25 , 1978 р.н., було виявлено тілесні ушкодження (садна і синці) в області обличчя і шиї, які могли утворитися в разі передсмертної боротьби.

Наявні тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_25 , 1978 р.н., були заподіяні кількома предметами, вказати скількома саме, не представляється можливим у зв`язку з відсутністю відповідних судово-медичних даних (тобто особливостей, що відображають характер і розмір травмуючих предметів). З огляду на характер странгуляційної борозни (м`яка і широка) можна сказати, що задушення здійснювалося петлею з м`якого матеріалу.

При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа гр. ОСОБА_25 , 1978 р.н., виявлено етиловий спирт в концентрації 2,87 проміле, що за життя зазвичай відповідає стану сильного алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер і розташування странгуляційної борозни потерпілий під час удавлення петлею знаходився в горизонтальному чи близько до горизонтального розташування. Під час спричинення йому інших тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись як в горизонтальному, так і в вертикальному положенні (т. 3 а. с. 5-8).

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 65/670/2 від 20.06.2011 року, виявлені при судово-медичній експертизі трупа тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_25 , 1978 р.н. могли утворитися в строк і при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_21 при відтворенні обстановки та обставин події, за участю даного свідка. З огляду на характер странгуляційної борозни (м`яка та широка), виявленої у гр. ОСОБА_25 , 1978 р.н., можна сказати, що задушення здійснювалося петлею, утвореною з м`якого матеріалу, таким предметом міг бути і поданий на експертизу жіночий пояс-гумка, вилучений під час огляду місця події 20.05.2011 року за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 51 (т. 5 а. с. 55-57).

Згідно висновків судово-цитологічної експертизи № 98/ц від 16.05.2011 року та № 100/ц від 18.05.2011 року при судово-цитологічному дослідженні 2-х недопалків цигарок «Winstonblue» (об. 1, 2) реакцією абсорбції-елюції виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВО. Статева приналежність осіб, які курили дані цигарки не встановлена в зв`язку з відсутністю клітин з ядрами. Вказані цигарки могли бути викурено як потерпілим ОСОБА_25 (Антиген В і Н), так і підозрюваними ОСОБА_19 ( ОСОБА_90 ), ОСОБА_20 ( ОСОБА_90 ) і ОСОБА_18 ( ОСОБА_91 ) (т. 3 а. с. 93-102, 110-113);

Згідно даних висновку експертизи судово-медичної генетичної ідентифікації № 252 від 24.06.2011 р. генетичні ознаки крові, виявленої на серветці при проведенні ОМП 13.03.2011 р. по АДРЕСА_6 , за усіма дослідженими локусами ДНК, ідентичні генетичним ознакам ОСОБА_19 . Кров в даному об`єкті ймовірно виникла від ОСОБА_19 . Ймовірність випадкового збігу становить величину 5,01/10 в 18-го ступеня. Тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні ознаки (т. 3 а. с.152-156).

Згідно висновку імунологічної експертизи № 137 від 27.05.2011 року, в крові невідомого чоловіка (акт розтину трупа № 670/2от 13.03.2011 року) упізнаного як ОСОБА_25 , виявлені антигени В і Н.

На доставленій на дослідження футболці (об. 2-4), вилученій в приміщенні моргу № 2 КМБ СМЕ, встановлено наявність крові людини. При визначенні її групової приналежності виявлені антигени В, Н. Результати дослідження не виключають походження вище зазначеної крові від потерпілого ОСОБА_25 .

На наданому на дослідження матеріальному доказі: футболці (об. 5) виявлена кров, видова приналежність якої не встановлена в зв`язку з отриманням негативних результатів з усіма преципітуючими сироватками, наявними в відділенні ( т. 3 а.с. 125-129).

Згідно даних висновку судово-імунологічної експертизи № 201 від 27.05.2011 року, в крові невідомого чоловіка (акт розтину трупа № 670/2от 13.03.2011 року) упізнаного як ОСОБА_25 , виявлені антигени В і Н.

Кров підозрюваного ОСОБА_18 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В.

Кров підозрюваного ОСОБА_20 відноситься до групи В з супутнім антигеном Н і ізогемаглютиніном анти-А.

Кров підозрюваного ОСОБА_19 відноситься до групи В з супутнім антигеном Н і ізогемаглютиніном анти-А.

На наданій на дослідження частині жіночого пояса-гумки (об. об. 1-4, 8) вилученому при додатковому огляді місця події по вул. Бориспільській, 51 у м. Києві встановлено наявність поту. При визначенні його групової приналежності виявлено антигени В, Н, які могли походити від потерпілого ОСОБА_25 . Результати дослідження не виключають також домішки поту в об. № 1-4,8 з підозрюваних ОСОБА_18 ( ОСОБА_91 ), ОСОБА_20 ( ОСОБА_92 , Н), ОСОБА_19 ( ОСОБА_93 ) (т. 3 а. с. 180-185).

Згідно даних висновку судово-імунологічної експертизи № 224 від 02.06.2011 року, кров ОСОБА_21 відноситься до групи А з ізоглемаглютиніном анти-В. Результатами дослідження не отримано даних про походження указаного в експертизі № 201 поту на жіночому поясі-резинці від ОСОБА_21 (т. 3 а. с. 193-195).

Доводи ОСОБА_19 щодо застосування до нього під час досудового розслідування незаконних методів ведення слідства з боку працівників міліції, зокрема фізичного та психологічного тиску були ретельно перевірені та свого підтвердження не знайшли, оскільки за результатами досудового розслідування слідчим прийнято постанову від 27.06.2013 року про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України з тих підстав, що відомості, які би підтверджували наявність в діях старшого слідчого СВ Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_94 та оперуповноваженого ВКР Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_95 ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, як то перевищення службових повноважень, що супроводжувалося насильством, відсутні. Вказана постанова не скасована та є чинною.

Крім того, будь-які дані про звернення ОСОБА_19 з приводу наявності у нього тілесних ушкоджень після затримання в матеріалах справи відсутні та до суду не подавались.

Будь-яких обставин, які би свідчили про обмову ОСОБА_19 та свідком ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 не встановлено.

Разом з тим, керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і рішенням Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 року по справі «Шабельник проти України», суд вважає показання підсудного ОСОБА_19 , дані ним на досудовому слідстві в якості свідка 14.03.2011 року (том 1 а. с. 181-184) та явку з повинною ОСОБА_19 від 17.03.2011 року (том 1 а. с. 79-81, 82-84), недопустимими доказами, оскільки вони отримані з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина та встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, оскільки ОСОБА_19 був позбавлений можливості реалізувати свої права та законні інтереси, в тому числі за допомогою захисника, обраного на свій розсуд і тому не кладе їх в основу обвинувального вироку.

Аналізуючи докази, отримані при оглядах місця події, речових доказів, висновків проведених по справі судових експертиз, суд приходить до висновку про відповідність показань свідка ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , даних в якості підозрюваного та обвинуваченого, з даними, об`єктивність яких сумнівів не викликає.
Враховуючи викладене суд вважає, що доводи ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 про не вчинення ними злочинів за обставин, встановлених вироком суду, спростовані сукупністю наведених вище доказів. Крім того, про наявність спільного умислу на позбавлення життя потерпілого з метою приховання іншого злочину - а саме позбавлення волі і викрадення потерпілого за попередньою змовою групою осіб, що призвело до тяжких наслідків, на думку суду свідчить те, що, як встановлено в ході судового розгляду та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, ОСОБА_19 і ОСОБА_18 нанесли ОСОБА_25 тілесні ушкодження, усі засуджені спільними зусиллями помістили потерпілого у багажник автомобіля та відвезли у лісопосадку, при цьому ОСОБА_20 керував автомобілем, а ОСОБА_19 та ОСОБА_18 утримували ОСОБА_25 за допомогою гумового пояса, позбавляючи можливості чинити опір. У лісопосадці всі троє, діючи узгоджено, витягли потерпілого з багажника автомобіля, ОСОБА_19 наніс йому два удари кулаком в обличчя, від яких ОСОБА_25 впав обличчям донизу. Тоді ОСОБА_18 , знаходячись у положенні зверху на потерпілому та упираючись колінами в його спину, накинув йому на шию гумовий пояс та задушив, після чого ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 сховали труп ОСОБА_25 .
Судом не встановлено будь-яких об`єктивних даних про те, що ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , знаходячись поруч, не бачили дій ОСОБА_18 або не розуміли би їх наслідків, що завадило би їм втрутитись та перешкодити позбавленню потерпілого життя. Натомість, поведінка ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , на переконання суду, не свідчить про те, що для них дії ОСОБА_18 були несподіваними, оскільки вони в цей час заспокоювали ОСОБА_21 , у якої від побаченого сталася істерика.
Позиція щодо невизнання вини, на думку суду, є обраною стратегією захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Також, твердження ОСОБА_18 про не вживання ним 05.03.2011 року алкоголю, спростовується як показаннями свідка ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , даними в якості підозрюваного та обвинуваченого, які визнані судом достовірними, так і самого ОСОБА_18 , який, заперечуючи свою причетність до вчинених злочинів, в ході досудового розслідування вказував, що вживав алкоголь 05.03.2011 року як до бійки з потерпілим біля приміщення майстерні, так і після.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_18 у вчиненні незаконного позбавлення волі і викраденні людини за попередньою змовою групою осіб, що призвело до тяжких наслідків, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 146 КК України, а також у вчиненні вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті викраденій людині, з метою приховання іншого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Обираючи ОСОБА_18 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які згідно положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого, конкретні обставини справи, в тому числі неправомірну поведінку потерпілого, та характер злочинного діяння, непоправні наслідки вчиненого.
Суд також враховує дані про особу підсудного, що раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, як вбачається з акту амбулаторної наркологічно-психіатричної експертизи № 343 від 07.04.2011 року на наркоманію, алкогольною залежністю не страждає, у нього виявляються ознаки епізодичного зловживання алкоголем (том 5 а. с. 214-215), за місцем проживання характеризується посередньо, і тому вважає необхідним призначити йому покарання за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, але в максимальних межах, встановлених санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання, в тому числі довічного позбавлення волі, чи розміру покарання.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_18 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_18 , суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_96 , який просить стягнути з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000000 грн., посилаючись на те, що в результаті злочинних дій підсудних загинув його брат ОСОБА_25 , що спричинило моральні страждання, з врахуванням того, що суд визнає винним в скоєнні вбивства ОСОБА_25 ОСОБА_18 , при цьому кримінальна справа щодо ОСОБА_19 та ОСОБА_23 закрита у зв`язку зі смертю останніх, суд вважає за необхідне моральну шкоду стягнути саме зі ОСОБА_18 . Що стосується розміру збитку, то виходячи з принципів розумності, справедливості, пропорційності, а також приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, в тому числі поведінку самого потерпілого, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в сумі 350 000 грн.

Крім того, відповідно до положень ст. 72 КК України у строк покарання підсудному необхідно зарахувати попереднє ув`язнення.
При цьому, згідно редакції ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення зараховувався у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи положення ст. 5 КК України, згідно яких закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд вважає,що в строк відбування покарання необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення за правилами, що діяли до 21 червня 2017 року.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_18 .
Питання речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 81 КПК України.
Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України (1960 р.), суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146; п. п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України та призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 8 років позбавлення волі;

- за п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_18 призначити 15 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_18 попереднє ув`язнення у виді тримання під вартою з 22.03.2011 року по 25 вересня 2018 року та вважати ОСОБА_18 таким, що відбув покарання.
Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_96 в рахунок відшкодування моральної шкоди 350 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_18 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 5002,53 грн.

Речові докази по справі, а саме:

- автомобіль ВАЗ-2108, д.н.з. НОМЕР_1 - повернути власнику;

- серветку вилучену під час огляду місця події, футболку, що належить ОСОБА_25 , частину пояса-гумки знищити;

- сім-карту - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва з моменту проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий

Судді