Справа № 761/6304/19
Провадження № 1-кс/761/4556/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під за № 00000026 від 02.02.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258-5, ч.5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під за № 00000026 від 02.02.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258-5, ч.5 ст. 191 КК України. Ставить питання про накладення арешту на майно, а саме: на зерно кукурудзи у кількості приблизно 2 645, 73 тон, яке зберігається на зернових складах (зерносховищах) ТОВ «Заплазський елеватор» () за адресою: Одеська область, Любашівський район, с. Солтанівка, вулиця Молодіжна, будинок 97.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження №0000026 від 02.02.2019 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України.

За матеріалами провадження встановлено, що у жовтні 2018 року службовими особами суб`єктів підприємницької діяльності аграрного сектору економіки України, які входять до складу ГК «Агроінвестгрупп», а саме ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» (), ТОВ «Раухівський елеватор» (), ТОВ «Ізмаїльський елеватор» (), ТОВ «Аліягський елеватор» (), ТОВ «Заплазський елеватор» (), ТОВ «Березівський елеватор» (), ТОВ «Василівський елеватор» (), ТОВ «ЕРА ГРЕЙН» (), ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), ТОВ «Олексіївський елеватор» (), ТОВ «Новоборівське ХПП» (), укладено з ПАТ «Аграрний фонд» (100 % акцій належить державі) договори на складське зберігання зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний, кукурудза тощо).

Згідно вищевказаних договорів на складські потужності зазначених елеваторів, належних підприємствам ГК «Агроінвестгрупп», передано на зберігання понад 22 тис. тонн зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний, кукурудза) ПАТ «Аграрний фонд», загальною вартістю до 200 млн. грн.

Згідно заяви про вчинення злочину № 04/02-2019 від 04.02.2019 ТОВ «ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)» () на підставі договору складського зберігання № 20 від 23.07.2018 ТОВ «Заплазський елеватор» () передано на зберігання 3 000 тон кукурудзи (складська квитанція на зерно № 479 від 06.12.2018. При цьому, на неодноразові письмові вимоги ТОВ «ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)» у січні 2019 року ПрАТ «Новомиргородський елеватор» не повернуло зерно кукурудзи власнику.

За матеріалами провадження встановлено, що станом на 09.02.2019 на зернових складах (зерносховищах) за адресою: Одеська область, Любашівський район, с. Солтанівка, вулиця Молодіжна, будинок 97, які використовуються ТОВ «Заплазський елеватор» (), наявне зерно кукурудзи у приблизній кількості 2 645, 73 тон.

Крім цього, у вказаному кримінальному провадженні вся фактична кількість наявного зерна, переданого на зберігання ТОВ «Заплазський елеватор» (), визнана речовими доказами.

Таким чином, 2 645, 73 тон зерна кукурудзи, яке наявне на зернових складах (зерносховищах) за адресою: Одеська область, Любашівський район, с. Солтанівка, вулиця Молодіжна, будинок 97, є речовим доказом, та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що зазначено підставою для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України щодо речових доказів, які вважають, містить на собі сліди злочину, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте, матеріали клопотання в обґрунтування доводів про необхідність накладення арешту не містять достатніх фактичних даних на підтвердження привласнення, розтрати майна або зловживання службовим становищем, фінансування тероризму. Відповідними достовірними даними, отриманими в межах досудового розслідування в даному кримінальному провадженні такі, обставини не підтверджуються.

Отже, відсутні достатні підстави вважати, що вчинено злочини, передбачені ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 258-5 КК України.

Також відсутні достатні підстави вважати, що посадові особи ТОВ «Заплазський елеватор» причетні до вчинення злочину, жодній посадовій особі не пред`явлено підозру, надані матеріали клопотання не є достатніми для вжиття такого виду обмеження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження.

Інших фактичних даних, отриманих у передбаченому КПК України порядку в ході слідчих (розшукових) дій, матеріали клопотання не містять.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи в клопотанні, що зерно кукурудзи у кількості приблизно 2 645, 73 тон, яке зберігається на зернових складах (зерносховищах) ТОВ «Заплазський елеватор» () за адресою: Одеська область, Любашівський район, с. Солтанівка, вулиця Молодіжна, будинок 97, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КК України, у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, - ґрунтуються на припущеннях.

При цьому постанова слідчого про визнання всієї фактичної кількості зерна кукурудзи речовим доказом не мотивована, є формальною, слідчий не вказав в своєму рішенні, за якими саме ознаками вказане зерно у невизначеній кількості відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не зазначені конкретні показники при тому, що такі (клас, рік врожаю, кількість) зазначена в документах про прийняття на зберігання. Також слідчий суддя звертає увагу, що в зазначеному договорі складського зберігання відсутнє погодження поклажодавця.

Також з наданої фабули у витягу з ЄРДР про кримінальне провадження № 00000026 від 02.02.2019 року не убачається, що досудове розслідування здійснюється саме стосовно розтрати певного майна, яке належить вказаним в клопотанні юридичним особам, отже твердження в клопотанні про відповідність майна речовим доказам виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на зерно кукурудзи, значення якого як речового доказу у даному кримінальному провадженні не доведене.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 00000026 від 02.02.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258-5, ч.5 ст. 191 КК України, а саме: на зерно кукурудзи у кількості приблизно 2645,73 тон, яке зберігається на зернових складах ТОВ «Заплазський елеватор», за адресою: Одеська область, Любашівський район, с.Солтанівка, вул. Молодіжна, 97.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1