Справа № 645/3657/18
Провадження № 1-кп/645/240/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 ,,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, не працює, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , 02.06.2018 року, приблизно о 19 год. 31 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в громадському місці - біля бару «The Counselor Pub» за адресою: м.Харків, Бульвар Юр`єва, 2а, де в нього виник конфлікт із працівницею вказаного бару, раніше незнайомою йому ОСОБА_6 на грунті того, що ОСОБА_5 відмовлявся сплатити за рахунок у барі. Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, використовуючи цей нікчемний привід для вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з хуліганських мотивів, та бажаючи діяти саме таким чином наніс один удар правою рукою по потилиці потерпілій ОСОБА_6 , після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 схопив ОСОБА_6 лівою рукою за шию та стискав 1 хвилину. Вказаними діями ОСОБА_5 виразив явну неповагу до суспільства, що виражалась у відкритому, очевидному для ОСОБА_5 та інших осіб зневажливому ставленні до громадського порядку з хуліганських мотивів, усвідомлюючи всю протиправність своїх суспільно небезпечних дій. Протиправні дії ОСОБА_5 тривали понад 10 хвилин та були припинення працівниками розважального закладу та сторонніми особами. В наслідок хуліганських дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї. По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. Наказу МОЗ від 17 січня 1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснивши суду, що дійсно 2 червня 2018 року приблизно о 17 год. 00 хв., він зі своїм другом прийшли бару «The Counselor Pub» за адресою: м.Харків, Бульвар Юр`єва, 2а, де вживали їжу та спиртні напої, приблизно через дві години його товариш вийшов кудись з бару, на дзвінки не відповідав, ОСОБА_5 вирішив прошукати товарища, для чого вийшов на алею, що знаходиться поблизу бару, однак, наміру йти з бару не розплатившись, не мав. Невдовзі на алеї до нього підбігла офіціант з зазначеного бару, почала вимагати розплатитись, між ними виник конфлікт, в ході якого дівчина вихватила належний йому телефон «Samsung», його це дуже обурило, оскільки телефон дорогий та на ньому знаходилася інформація, вкрай важлива для його роботи, намагаючись забрати у дівчині телефон, він неумисно наніс їй удар кулаком по потилиці , потім лівою рукою обхватив за шию дівчину та почав стискати, щоб забрати телефон. Через деякий час прийшов товариш та заплати по рахунку, а ОСОБА_5 в свою чергу викликав поліцію з приводу забраного телефону. ОСОБА_7 не заперечував, що дійсно неумисно наніс дівчині тілесні ушкодження, однак, хуліганських дій він не вчиняв.
Не дивлячись на часткове визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у фактично скоєному підтверджується наступним.
Поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , даними у ході судового розгляду про те, що 2 червня 2018 року приблизно о 17 год. 00 хв., до бару «The Counselor Pub», де вона працює офіціантом, прийшли двоє чоловіків, які замовили їжу та алкогольні напої. Приблизно години через дві, чоловіки, не сплативши рахунок, вишли на вулицю, вона почала спостерігати за ними, чоловіки покурили, потім один чоловіків кудись пішов, інший, як з`ясувалося згодом, обвинувачений ОСОБА_5 повернувся до бару, посидів хвилин 15, після чого, не розплатившись, вийшов з бару покурити, коли вона відволіклася, чоловік пішов, вона одразу побігла за чоловіком, намагаючись наздогнати, при цьому зателефонувала своєму колезі ОСОБА_8 та попросила допомогти. Коли наздогнала чоловіка, почала пояснювати чоловіку, що він не розплатився, в цей час підійшов ОСОБА_8 , і вони всі направилися до бару, вона йшла попереду, за нею ОСОБА_5 , а за ним офіціант ОСОБА_8 , підходячи до бару, чоловік наніс їй удар в потилицю, після чого обхватив лівою рукою за шию та почав стискати, а правою рукою схопив за волосся, ОСОБА_8 почав відтягувати чоловіка, також на допомогу підбіг бармен з бару, який також почав відтягувати чоловіка.
Посненнями свідка ОСОБА_9 даними у ході судового розгляду про те, що, він працює офіціантом в барі «The Counselor Pub», 2 червня 2018 року, приблизно о 19 год. 00 хв., йому зателефонувала його колега ОСОБА_10 та попросила допомогти, оскільки вона знаходиться з клієнтом, який не розплатився по рахунку, поза межами бару, коли він підбіг до ОСОБА_11 , побачив, що вона стояла з невідомим чоловіком та говорила, що йому необхідно сплатити рахунок. Через деякий час вони направилися до бару попереду, попереду йшла ОСОБА_10 , за нею чоловік, а за ним йшов він, підходячи до бару, чоловік наніс ОСОБА_12 удар в потилицю, після чого обхватив лівою рукою за шию та почав стискати, а правою рукою схопив за волосся, він почав відтягувати чоловіка, також на допомогу підбіг бармен ОСОБА_13 з бару, який також почав відтягувати чоловіка.
Аналогічними поясненнями ОСОБА_14 , бармена з бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », даними ним в ходу судового розгляду.
Також в судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази.
Висновок фахівця з питань судово медичної експертизи №197п/п від 6 червня 2018 року, у ОСОБА_15 маються: синці на шиї, які виникли від дії тупих предметів, та могли бути отримані в термін, вказаний освідчуваній. По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. Наказу №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).(а.п.11).
Висновок судово- медичної експертизи №09/1984-С/2018 від 14.06.2018 року, у потерпілої ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї. По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. Наказу МОЗ від 17 січня 1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). (а.п.39-40).
Протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_15 від 14.06.2018 року, в ході якого потерпіла в приміщенні ХОБСМЕ №2, пояснила про обставини скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення у відношенні неї. (а.к.п.41).
Протоколи проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 від 13.06.2018 року, в ході яких вони пояснили про обставини скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 (а.к.п. 32-34, 35-37).
Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2018 року та довідки до них, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_14 впізнали ОСОБА_5 як особу, яка 02.06.2018 року спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 біля бару за адресою: м.Харків, Бульвар Юр`єва, 2а. (а.п. 19-29).
Змістом відеозапису з камери відеонагляду бару «The Counselor Pub» за адресою: м.Харків, б-р Юр`єва, 2а, оглянутого у ході судового розгляду, на якому видно, як ОСОБА_5 з хуліганських мотивів, в громадському місці, неподалік від дитячого майданчику, на якому знаходились діти, наносить тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Судом були ретельно досліджені всі докази надані стороною обвинувачення та захисту дослідивши всебічно,повно й неупереджено всі ці докази суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1 КК України стороною обвинувачення є доведеною.
Ст.91 КПК України визначає обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збирання перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_5 . у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом. Статтею 87 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких доказ може бути визнаний недопустимим. Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст.85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 324, ст. 368 КПК України, суд, вирішуючи питання про наявність в діях обвинуваченого ознак злочину і за якою статтею кримінального закону це діяння має кваліфікуватися, для визначення умислу, а також для відмежування конкретного діяння проти життя чи здоров"я особи від суміжного, при дослідженні доказів виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.
Проаналізувавши викладені по даному кримінального провадженню докази та оцінивши їх в сукупності, суд визнає необґрунтованими ствердження обвинуваченого про те, що його дії не були спрямовані на порушення громадського характеру, носили приватний характер, оскільки вони спростовуються доказами викладеними у вироку, які об`єктивно узгоджуються з обставинами справи.
За змістом ст.296 КК України обєктом захисту цієї норми є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоровя, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських обєднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою або фізичним насильством.
Згідно роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в яких зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки, що і зроблено ОСОБА_5 при скоєнні у відношенні ОСОБА_6 кримінального правопорушення із змісту протиправних дій обвинувченого не простежується його бажання завдати шкоди здоров`ю потерпілої, а простежується бажання порушити громадський порядок, вчинити дії поєднані з очевидним грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю, так як події відбувалися у громадському місці, в присутності інших людей, в тому числі і дітей, що суперечить встановленим правилам поведінки у суспільстві.
Сукупність доказів в кримінальному провадженні свідчить про умисел ОСОБА_5 на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і підлягає кваліфікаціїї саме за ч.1 ст.296 КК України.
Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку за мотивами явної неповаги до суспільства.
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого ому кримінального правопорушення суд вважає доведеною.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_16 судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи встановлено обвинуваченого встановлено, що він раніше не засуджений (вимога У І А З при ГУ Національної поліції України в Харківській області від 13 червня 2018 року), розлучений, як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 14.06.2018 року №4589, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, згідно повідомлення КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» від 15.06.2018 року №4014, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «ХМПНД №3» не звертався.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є умисним кримінального правопорушення невеликої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді штрафу, враховуючи, що обвинувачений має фінансову можливість його сплатити, на підтвердження чого надана виписка з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк».
Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 89, 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України,суд
У Х В А Л И В:
Речовий доказ диск відеозапису з камери відеонагляду бару «The Counselor Pub», який знаходиться на відповідальному зберіганні в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя