Справа №636/5/19
Провадження №1-кс/636/236/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2019 року м. Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського місцевого суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду зі вказаною скаргою, в якій просив суд зобов`язати прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 залучити його як потерпілого у кримінальному провадженні за №0001707 від 16.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України.
Разом з тим, зі змісту ст. 55 КПК України слідує, що кримінально процесуальний закон не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою.
Так, відповідно до приписів ст. 55 КПК України - потерпілим у кримінальному провадженні може бути зокрема фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано маральної, фізичної або майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. В зазначеній статті також вказано, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином зазначеною статтею не передбачено обов`язку слідчого, прокурора винести постанову про визнання особи потерпілою. Частиною 5 вказаної статті передбачений випадок винесення слідчим та прокурором вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим, яка і може бути оскаржена слідчому судді.
Права та обов`язки потерпілого передбачені ст. ст. 56, 57 КПК України.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Статтею 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.
Таким чином бездіяльність прокурора, слідчого щодо не вчинення дій про визнання особи потерпілою не може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.303 КПК Укрїани, оскільки кримінальний процесуальний закон не зобов`язує вчиняти такі дії слідчого чи прокурора.
Слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Згідно з положеннями частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.

За частиною 2 статті 19 Конституції України, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів.

Враховуючи, що ОСОБА_2 в скарзі не ставить питання про скасування постанови про відмову у визнанні його потерпілим, вимоги скаржника спрямовані на зобов`язання прокурора залучити його потерпілим, які не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК України, розгляд вказаного питання врегульований ст. 55 КПК України, а відтак вважаю за необхідне, керуючись вимогами ч. 4 ст. 304 цього кодексу, відмовити у відкритті провадження по зазначеній скарзі.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку, передбачено ст. 304 КПК України.
В той же час з доданої до скарги постанови вбачається, що 15.01.2019 року прокурор Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_2 щодо визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 16.11.2018 року внесені до ЄРДР за №0001707. Зазначене рішення прокурора оформлене постановою.
Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене, в тому числі і рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Таким чином слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_2 його право на звернення до суду зі скаргою на рішення прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 55, 304, 372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя