ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/660/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмільник Вінницької області, громадянина України, який не одружений, має середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений 04.10.2018 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 13.12.2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , 03.07.2018, приблизно о 11 годині 50 хвилин, перебуваючи в торговому залі гіпермаркету №3 «Епіцентр», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-кт. Григоренка, 40, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне, повторне, викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Епіцентр К» вирішив умисно, повторно, таємно з метою особистого збагачення, викрасти з даного гіпермаркету товар.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 продовжуючи знаходитись в приміщенні торгового залу вказаного гіпермаркету, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, взяв з полиць належний ТОВ «Епіцентр К» товар, а саме: комплект для підключення радіаторів, вартістю 497 гривень 25 копійок (без ПДВ), у кількості 5 одиниць, а всього товару на загальну суму 2486 гривень 25 копійок (без ПДВ) та обравши його предметом свого злочинного посягання, впевнившись та вважаючи, що за його злочинними діяннями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, сховав його до рюкзаку, який був при ньому. Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі схований товар, не маючи наміру оплачувати за вказаний товар, пройшовши касову зону, направився до виходу з приміщення гіпермаркету №3 «Епіцентр», при цьому виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони вищевказаного магазину разом з викраденим товаром.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав покази, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину. Пояснив, що він дійсно намагався викрасти з гіпермаркету «Епіцентр» п`ять комплектів для підключення радіаторів, попередньо заховавши їх у рюкзаку, проте був зупинений на виході з магазину працівниками служби охорони. В подальшому викрадені речі були в нього вилучені працівниками поліції та повернуті представникам магазину. ОСОБА_3 просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено учасникам кримінального провадження, що вони будуть позбавленні оскаржити обставини, які ними не оспорюються в апеляційному порядку.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; має судимість, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах визначених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який щиро розкаявся, характеризується посередньо, суд вважає можливим у даному випадку на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду від 27 березня 2018 року в провадженні № 51-717км 18 щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

Враховуючи викладене, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2018 року відносно ОСОБА_3 необхідно виконувати самостійно.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даній справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 373-376 КПК України суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2018 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік виконувати самостійно.

Речові докази: комплект для підключення радіаторів, вартістю 497 гривень 25 копійок (без ПДВ), у кількості 5 одиниць, які передані на зберігання ТОВ «Епіцентр К» - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: