КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бровари Київської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, такої, що не працює, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 квітня 2019 року, з визначенням ОСОБА_6 розміру застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 76 840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) грн.
Відповідно до ухвали слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, 24.10.2018 і 19.02.2019, що свідчить про систематичність протиправної діяльності, за місцем проживання на час проведення 19.02.2019 обшуку зберігала речовини, за морфологічними ознаками схожі на амфетамін, не працює, отже джерелом її доходу, найімовірніше, є кошти від збуту таких речовин. Наведені обставини в сукупності повною мірою доводять існування стосовно підозрюваної ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22 години до 07 годину наступного дня, звільнити ОСОБА_6 з-під варти та покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Сторона захисту вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді невмотивована, прийнята з істотним порушенням кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а тому є незаконною і підлягає скасуванню, а застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід є занадто суворим і підлягає заміні на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Як зазначає апелянт, слідчим суддею не оцінено в сукупності та не взято до уваги всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а також не враховані доводи сторони захисту, заявлені під час розгляду клопотання в суді, а саме: наявність місця реєстрації підозрюваної на території АДРЕСА_1 , де проживає її мати та рідна сестра; наявність фактичного постійного місця проживання у АДРЕСА_2 , де остання проживала разом із чоловіком ОСОБА_10 , яка належить дядьку ОСОБА_11 ; наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема те, що підозрювана заміжня, підтримує близькі відносини із матір`ю та сестрою.
Також вказує, що слідчим суддею не враховано тяжкий стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_6 , яка знаходиться на обліку в кабінеті «Довіра» при Броварській центральній районній лікарні та отримує систематичну терапію.
Крім того, як зазначає захисник, сума застави, визначена слідчим суддею, є непомірною для підозрюваної ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні СВ Броварського ВП ГУНИ в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0003382 від 08 серпня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України.
20 лютого 2019 року ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України та ч.2 ст. 307 КК України, на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, та того ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України, в рамках кримінального провадження №0003382.
20 лютого 2019 року старший слідчий СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2019 року зазначене клопотання задоволено та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 20 квітня 2019 року, з визначенням ОСОБА_6 розміру застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 76 840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) грн..
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею в повному обсязі не дотримані.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваної, в їх сукупності.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що вірогідність причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапіпровадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляд ітритман під вартою,слідчий суддя також врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Разом з тим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення в справі «Харченко проти України») на тому, що п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення "законності". Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою. Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення особи свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваної, яка має професійно-технічну освіту, заміжня, не працює, має тяжке захворювання та потребує постійного лікування, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 переховувалась від органів досудового розслідування та суду, перешкоджала кримінальному провадженню, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке переконливе обґрунтування і в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурором під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Як вважає колегія суддів, застосовуючи щодо ОСОБА_6 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам,з урахуванням при цьому стану здоров`я підозрюваної, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 20 квітня 2019 року, з визначенням ОСОБА_6 розміру застави, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, проти чого не заперечує мати підозрюваної, оскільки саме такий запобіжний захід, на переконання колегії суддів, здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї, процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 20 квітня 2019 року, з визначенням ОСОБА_6 розміру застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 76 840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) грн. скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши їй залишати вищевказане місце проживання в період з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти.
Зобов`язати підозрювану з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваній, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:
- не відлучатися із м. Бровари Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України визначити до 20 квітня 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1892/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1