Справа № 185/2708/19
Провадження № 1-кп/185/470/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, -
У квітні 2018 року у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення підроблених печаток, штампів та бланків підприємств з метою їх використання.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 у період з липня по вересень 2018 року, перебуваючи у найманій квартирі в м. Павлограді Дніпропетровської області, ОСОБА_4 за допомогою мережі Інтернет відшукав зразки відбитків печаток, штампів, а також зразки технічних паспортів на підшипники заводів-виробників Російської Федерації та Республіки Білорусь, а саме: ОАО «Шумихинський завод подшипниковых иглороликов». ООО «Завод приборных подпипников», ОАО Самарский подшипниковый завод», ОАО «СПЗ», ОАО «ЕПК Самара», АО «Двадцатый подшипниковый завод», «ГПЗ-8», «ГПЗ-5», ОАО «ГПЗ-2», «Четвертый государственный подшипниковый завод», «Первый государственный подшипниковый завод», ОАО «Минский подшипниковый завод».
Після цього, маючи необхідні навички з виготовлення печаток та штампів та придбавши необхідні матеріали для виготовлення вказаних предметів, а саме корпуси печаток та штампів, спеціальну гуму та ріжучі для неї засоби у період з липня по вересень 2018 року виготовив сто п`ять підроблених печаток та штампів вищезазначених підприємств.
Крім того, у період з липня по вересень 2018 року, перебуваючи у зазначеному найманому житлі м. Павлограді Дніпропетровської області, використовуючи свою комп`ютерну техніку та принтер ОСОБА_4 у мережі Інтернет відшукав бланки технічних паспортів вищевказаних підприємств-виробників підшипників Російської Федерації та Республіки Білорусь, після чого умисно виготовив вказані бланки шляхом їх коригування за допомогою спеціальних програмних засобів та роздрукував їх загальною кількістю тисяча дев`ятсот сорок дві штуки.
Метою виготовлення ОСОБА_4 зазначених вище підроблених печаток, штампів та бланків технічних паспортів на підшипники, було їх подальше використання як додатку до підшипників які останній мав на меті збувати
Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.358 КК України, як виготовлення підроблених печаток, штампів та бланків підприємств, з метою їх подальшого використання.
01 квітня 2019 року, під час досудового розслідування, між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності адвоката останнього була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
У відповідності до ст.469 ч.4 КПК Україниугода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджені в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч.1 ст.358 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочині, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 01 квітня 2019 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 квітня 2019 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_6 .