Справа № 333/415/19
Справа №333/415/19
Провадження №1-кс/333/237/19
УХВАЛА

Іменем України
25 січня 2019 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000260 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
25.01.2019 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000260 за ч.1 ст.185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 21.01.2019 року, у вечірній час доби, ОСОБА_5 , знаходячись в під`їзді №1 у будинку №1 по вул.Олімпійській у м.Запоріжжя, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись безпораднім станом потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, з карману куртки потерпілого, викрав мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 5 PLUS», в корпусі чорного кольору, імей №1 НОМЕР_1 , імей №2 НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартістю 4998,19 гривень, в якому були встановлені сім-карта №1 оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», номер не встановлено, сім-карта №2 оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», з номером № НОМЕР_4 , і який знаходився в силіконовому чохлі чорного кольору, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. Після цього ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 4998,19 гривень.

24.01.2019 року ОСОБА_5 добровільно надав працівникам поліції вищезазначені мобільний телефон і чохол, які в подальшому було оглянуто, вилучено і упаковано до паперового конверту з роз`яснювальними написами і підписами всіх учасників огляду, а також визнано речовими доказами.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просить в клопотанні винести ухвалу про накладення арешту на зазначені вище речі, з метою подальшого їх огляду і забезпечення схоронності, відшкодування цивільного позову, у разі подання такого, оскільки вони є об`єктами протиправного діяння і були набуті протиправним шляхом, а також можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.01.2019 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0000260). У клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна і конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. На підставі ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів . Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з клопотання і доданих до нього документів, 24.01.2019 року ОСОБА_5 добровільно надав працівникам поліції мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 5 PLUS», в корпусі чорного кольору, імей №1 НОМЕР_1 , імей №2 НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , і силіконовий чохол чорного кольору, що належать потерпілому ОСОБА_7 , які в подальшому було оглянуто, вилучено і упаковано до паперового конверту з роз`яснювальними написами і підписами всіх учасників огляду, а також визнано речовими доказами.

Визначені у клопотанні слідчого речі можуть бути належним доказом у кримінальному провадженні. Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ст.170 КПК України, для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.
Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності і співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.98, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000260 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на речі, добровільно видані 24.01.2019 року ОСОБА_5 працівникам поліції, і які належать потерпілому ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 5 PLUS», в корпусі чорного кольору, імей №1 НОМЕР_1 , імей №2 НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , і силіконовий чохол чорного кольору.

Мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 5 PLUS», в корпусі чорного кольору, імей №1 НОМЕР_1 , імей №2 НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , і силіконовий чохол чорного кольору передати на відповідальне зберігання власнику потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1