465/3435/17
1-р/465/5/19
У Х В А Л А
слідчого судді
02.04.2019 року м. Львів
Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді,-
Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Звертаючись до слідчого судді з заявою про роз`яснення ухвали, заявник просить роз`яснити порядок виконання вищевказаної ухвали, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється з правилами цього кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. В ухвалі слідчого судді за № 465/3435/17 (1-кс/465/52/19) не надано дозволу на проведення слідчої дії, як огляд кімнати № 6. У зв`язку з цим, просить роз`яснити порядок проведення вище вказаної слідчої дії, зазначеної в ухвалі слідчого судді. Добровільна згода на проведення огляду кімнати № 6 в матеріалах кримінального провадження відсутня.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Тобто, норми чинного законодавства передбачають можливість роз`яснення судового рішення, ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження судом у судовому провадженні.
У даному випадку, ухвала слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14.03.2019 року є зрозумілою, оскільки сама слідча звертаючись із клопотанням про її роз`яснення покликається на ст. 237 КПК України, яка й визначає порядок огляду у тому числі й житла. Оскільки рішенням суду зобов`язано слідчого провести огляд то є очевидним, що суд надає дозвіл, а огляд слід провести з дотриманням вимог ст. 237 КПК України.
У відповідності до вимог ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.
Згідно з ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
У зв`язку з цим, звертаю увагу на те, що за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню службовою особою є кримінальним караним діянням, відповідно до ст. 382 КК України.
Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання старшого слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді така підлягає негайному виконанню.
В межах судового контролю, передбаченого п. 18 ст. 3 КПК України, та контролю виконання судових рішень, на підставі ст. 113-114 КПК України, вважаю за необхідне встановити строк для виконання ухвали до 15 квітня 2019 року.
На підставі наведеного, керуючись п. 18 ст. 3, ст. 113-114, ст.380 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Встановити слідчому строк для виконання ухвали слідчого судді від 14.03.2019 року до 15.04.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5