Справа №592/1323/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/418/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/1323/19 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 08 лютого 2019 року щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_9 у задоволенні його заяви щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки суд належним чином не обґрунтував рішення щодо такого звільнення, не прийняв до уваги той факт, що на час розгляду заяви засуджений мав два непогашених стягнення за зберігання заборонених предметів та перебуває на профілактичному обліку як особа, яка вчинила злісне порушення порядку відбування, а за висновком адміністрації установи виконання покарань останній не довів свого виправлення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 08.02.2019 клопотання засудженого ОСОБА_9 задоволене та останнього звільнено умовно-достроково від покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області, на невідбутий строк 7 місяців 14 днів. Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що своєю поведінкою і ставленням до праці засуджений довів своє виправлення.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, доводи засудженого ОСОБА_9 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.81 КК, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 засуджений вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.05.2015 (зміненим ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11.09.2015) за ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, яке він відбуває в ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» з 22.03.2016.

Звільняючи умовно-достроково засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання суд першої інстанції вказав, що останній характеризується посередньо, порушує вимоги режиму тримання та розкладу порядку денного, за що має 2 стягнення.

20.03.2018 ОСОБА_9 переведений до дільниці соціальної реабілітації, під час перебування в якій вчинив грубе порушення (в нього був вилучений мобільний телефон), за що поміщений в ДІЗО та повернутий до дільниці соціальної реабілітації 12.07.2018. При цьому, ОСОБА_9 працевлаштований, приймає участь у суспільно-корисній праці та житті відділення, до праці ставиться позитивно, за що має три заохочення, позитивно ставиться до заходів впливу на засуджених, вину у вчиненому злочині визнає, вирок вважає справедливим, що на думку суду першої інстанції доводить те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відносно нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень і відсутність стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених. Така поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а й те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Так, відповідно до характеристики від 23.05.2017 ОСОБА_9 характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушує, не працевлаштований, але приймає участь у суспільно-корисній праці, до заходів впливу на засуджених відноситься добре, робить правильні висновки, підтримує стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості, в його особистості залишаються деякі ознаки суспільної небезпеки, потребує подальшої виховної роботи, переведення до дільниці соціальної реабілітації є передчасним.

Згідно характеристики від 29.12.2017 ОСОБА_9 характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушує, працевлаштований, але не приймає участь у суспільно-корисній праці та житті відділення, до заходів впливу на засуджених ставиться посередньо, підтримує стосунки із засудженими позитивної соціальної спрямованості, в його особистості спостерігаються ознаки, які можуть спричинити кримінальні правопорушення, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є недоцільною у зв`язку з його заявою.

У відповідності до характеристики від 20.03.2018 ОСОБА_9 характеризується позитивно, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушує, працевлаштований та приймає участь у суспільно-корисній праці та житті відділення, до заходів впливу на засуджених ставиться позитивно, підтримує стосунки із засудженими позитивної соціальної спрямованості, в його особистості спостерігаються ознаки, які можуть спричинити кримінальні правопорушення.

01.07.2017 до ОСОБА_9 застосований захід заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці по ремонту автотранспортних засобів, а 29.12.2017 застосований захід заохочення у виді подяки за виконання покладених обов`язків, дотримання правил поведінки, трудового розпорядку та безпеки праці.

20.03.2018 ОСОБА_9 переведений до дільниці соціальної реабілітації, а 27.06.2018 до нього знову застосований захід заохочення у виді подяки за виконання покладених обов`язків, дотримання правил поведінки, трудового розпорядку та безпеки праці.

11.07.2018 ОСОБА_9 поміщений в ДІЗО на 14 діб за зберігання мобільного телефону і згідно психологічної характеристики від 11.07.2018 має стабільний психоемоційний стан, адекватний рівень самооцінки, в поведінці орієнтований на стереотип поведінки засуджених негативної соціальної спрямованості, недостатньо рішучий, потребує постійної зайнятості.

Відповідно до характеристик від 16.07.2018 та від 24.07.2018 ОСОБА_9 характеризується позитивно, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушує, працевлаштований та приймає участь у суспільно-корисній праці та житті відділення, до заходів впливу на засуджених ставиться позитивно, підтримує стосунки із засудженими позитивної соціальної спрямованості, проте 10.07.2018 повторно грубо порушив вимоги режиму тримання і не довів своє виправлення, а 22.12.2018 йому оголошена догана за виявлення на його робочому місці заточеної з одного боку металевої пластини.

Таким чином, протягом строку відбування покарання ОСОБА_9 тривалий час змінював свою поведінку, демонструючи, що стає на шлях виправлення, проте після переведення його до дільниці соціальної реабілітації, тобто послаблення контролю над його поведінкою, через незначний проміжок часу вчинив два грубих порушення режиму відбування покарання, за що до нього застосовані стягнення.

Крім того, засуджений звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення менш ніж через місяць після накладення останнього стягнення, що на думку колегії суддів свідчить про те, що ОСОБА_9 не довів своє виправлення, незважаючи на наявність трьох заохочень у виді подяк, оскільки заохочення мали місце до накладення на нього двох стягнень.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив зазначених вище даних про особу засудженого, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання, чим допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст.ст.409 і 411 КПК є підставою для скасування ухвали суду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції за наведених вище підстав, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, у зв`язку з тим, що він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 08 лютого 2019 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_11 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4