Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
22 травня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

Представника апелянта адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000259,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором, про накладення арешту на будівлі: побутове приміщення, склад, гараж, контору А-2, під`їзну залізничної дороги - Д, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , і які перебувають у користуванні ТзОВ Рівненський асфальтний завод та належать співзасновнику даного товариства - ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), шляхом заборони відчуження, розпорядження, а також вчинення дій щодо демонтажу, розкомплектування обладнання та його вивезення з території підприємства до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000259, внесеного до ЄРДР 01 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, у якому встановлено, що ТОВ НВП Шляхбуд та інші будівельні організації для виконання робіт по капітальному ремонту доріг фактично замовляло асфальтобетонну суміш у ТзОВ Рівненський асфальтний завод ( , юридична адреса м. Рівне вул. Курчатова 62А), котра виготовлялась та доставлялась на об`єкти безпосередньо з асфальтного заводу вказаного товариства, і яка не відповідає вимогам діючим ДБН, ДСТУ та іншим нормативним документам, наслідком чого є завищення вартості виконаних робіт на бюджетних об`єктах.

Рішення суду мотивоване необхідністю збереження вищевказаного майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою не відчуження, знищення або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, а також забезпечення відшкодування заподіяної шкоди.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що судом безпідставно, з порушеннями вимог КПК України, накладено арешт на об`єкти нерухомості (побутове приміщення, склад, гараж, контора), які, на його думку, не підпадають під ознаки, передбачені ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки у даному кримінальному провадженні він не являється ні підозрюваним, ні обвинуваченим, та залишено поза увагою господарську діяльність ТОВ Рівненський асфальтний завод, яке будь-яких взаємовідносин із юридичними особами, що фігурують у даному кримінальному провадженні, не має, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 19 квітня 2018 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 про накладення арешту, а також поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений з поважної причини, оскільки розгляд клопотання 19 квітня 2018 року відбувся у його відсутність, а копію ухвали отримано ним лише 25 квітня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника апелянта - адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і просить залишити її без змін, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянту підлягає поновленню, а апеляційна скарга ОСОБА_7 відхиленню.

Як слідує з матеріалів провадження, апеляційна скарга на увалу слідчого судді від 19 квітня 2018 року подана 26 квітня 2018 року, однак, оскільки клопотання слідчого розглянуте за відсутності ОСОБА_7 , яким копію ухвали отримано лише 25 квітня 2018 року, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Як вбачається із клопотання слідчого, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000259 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, встановлено, що службові особи будівельних організацій ПВК Фіалка, ТОВ Стиль-Декор, ТОВ НВП Шляхбуд, ТОВ Укрбудреммонтаж інжиніринг та ТзОВ Рівненський асфальтний завод, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, привласнюють бюджетні кошти при проведенні капітальних поточних ремонтів автомобільних доріг та вулиць на території Рівненської області, використовуючи асфальтобетон, що не відповідає вимогам проектно-кошторисної документації і нормам ДБН, ДСТУ, ГОСТ, СНиП, ТУ.

Також встановлено, що ТзОВ Рівненський асфальтний завод вживаються заходи щодо демонтажу та вивезення обладнання і устаткування, що знаходиться на території асфальтного заводу в с. Нова Любомирка вул. Промислова 4 Рівненського району Рівненської області, та використовується для виготовлення асфальтобетонних сумішей.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дослідив наявні в матеріалах судового провадження дані та врахував правові підстави для арешту майна, зокрема, існування розумних підозр вважати, що арештоване майно є доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, і з метою не відчуження, знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, арештованих будівель, які відповідають критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, та згідно ст. 98 КПК України визнані речовими доказами, що підтверджується постановою про визнання вищевказаного майна речовими доказами, на момент розслідування кримінального провадження прийняв правомірне рішення, яким апелянт не позбавлений ні права власності, ні права користування майном до скасування арешту майна у встановленому законом порядку.

При апеляційному розгляді встановлено, що арешт майна у даному провадженні не перешкоджає здійсненню ТзОВ „Рівненський асфальтний завод господарської діяльності, оскільки будівлі функціонують і використовуються за призначенням ТзОВ „Рівненський асфальтний завод.

За таких обставин колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Поновити ОСОБА_7 пропущений строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2018 року про накладення арешту на будівлі: побутове приміщення, склад, гараж, контору А-2, під`їзну залізничної дороги - Д, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у користуванні ТзОВ Рівненський асфальтний завод і належать співзасновнику даного товариства ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1