Справа № 308/2416/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14.06.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:

ОСОБА_1 (головуючої),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні судове провадження №11сс/777/310/18, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2018 якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні ЄРДР №0002363 від 22.09.2017, за фактом зайняттям гральним бізнесом з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженого начальником відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене 30.05.2018 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: cистемні блоки наступних марок та серій:

1.HP»серійний номерCZC9375XD в кількості 1 одиниця;

2.«HP»серійний номерCZC81503BV в кількості 1 одиниця;

3.«HP»серійний номерCZC8242WLY в кількості 1 одиниця;

4.«HP»серійний номерCZC005C3ZT в кількості 1 одиниця;

5.«DELL» серійний номер GVNHB3J в кількості 1 одиниця;

6.«DELL» серійний номер JDF8R3J в кількості 1 одиниця;

7.«DELL» серійний номер DNNS94J в кількості 1 одиниця;

8.«DELL» серійний номер G40T94J в кількості 1 одиниця;

9.«DELL» чорного кольору без ідентифікуючих ознак в кількості 1 одиниця;

- монітори наступних марок та серій:

1.торгівельної марки «Hanns.G» 953UG3XY01473;

2.торгівельної марки «PHILIPS» UK0A;

3.торгівельної марки «Hannspree» 953CN3XY01776;

4.торгівельної марки «Hannspree» 953CN3XY01745;

5.торгівельної марки «BENQ» ET6;

6.торгівельної марки «ACER» ETLP402807F9B4320;

7.торгівельної марки «FUJITSU» YEQN308124;

8. торгівельної марки «Hanns.G» 953UG3XY00927;

9.торгівельної марки «Hanns.G» 951TM3XY01439,

а також клавіатуру у кількості 1 одиниці, оптичних мишок - 9 одиниць та WiFi роутер у кількості 1 одиниці.

З ухвали слідчого судді вбачається, що клопотання слідчого заявлено в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України зайняття гральним бізнесом.

Встановлено, що 21 вересня 2017 року до чергової частини Мукачівського ВП надійшли повідомлення від працівників Управління захисту економіки в Закарпатській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про те що на території м. Мукачево, за адресами по вул. Миру, 16; вул. І.Зріні, 135; вул. Графа фон Шенборна, 35; вул. Ужгородська, 2а; вул. Митрополита Володимира, 60; вул. Академіка Морозова, 3/45; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; пл. Кирила і Мефодія, 3; Росвигівська, 17А; ним було виявлено приміщення в яких імовірно надаються послуги у сфері грального бізнесу. Виїздом працівників Мукачівського ВП спільно з працівниками УЗЕ було встановлено що за вказаними адресами можуть надаватись послуги у сфері грального бізнесу. Для організації подальшого досудового розслідування, постановою заступника прокурора області від 26.10.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002363 доручено здійснювати СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області. В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, в період 19.10.2017 та 20.10.2017 на території міста Мукачево Закарпатської області проведено ряд обшуків, за результатами яких, на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, вилучено комп`ютерну техніку та інші речі (предмети), які можуть свідчити про факт вчинення кримінального правопорушення. Після проведених оперативних заходів встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 (нежитлова будівля, (об`єкт комерційного використання загальною площею 139,1 кв.м., будівля кафе-магазину одноповерхова, та складає приміщення: І-комора площею 25.30 кв.м, ІІ- комора площею 9.70 кв.м, 1-1 зал площею 100.10 кв.м, 1-2 санвузол площею 4.00 кв.м.) надаються послуги у сфері грального бізнесу під прикриттям держлотореї, шляхом надання гравцю можливості через засоби телекомунікаційних мереж в режимі реального часу (онлайн) здійснювати обмін даними з електронним сервером (спеціальним програмно-технічним електронним комплексом) щодо участі в азартній грі, внесення ставок, обмін даними стосовно стану ігрового рахунку та його поповнення, а також отримувати дані про результати азартної гри в якій взяв участь гравець. Також встановлено, що за вказаною адресою здійснюється процес гри без залучення Інтернет провайдерів, інформація зберігається на системних блоках. Так, 30.05.2018 працівниками СУФРГУ ДФС у Закарпатській області спільно з співробітниками ОУ ГУДФС у Закарпатській області на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.05.2018, проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 9 одиниць системних блоків та 9 одиниць моніторів, 1 одиниця файлового роутера, 1 одиниця клавіатур, оптичних мишок 9 одиниць.

Як вказав слідчий суддя, арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, які визнані такими в порядку ст.ст. 98, 100, 110 КК України, постановою слідчого від 31.05.2018 року та є достатні підстави вважати, що вилучене майно є об`єктами які були предметом кримінального правопорушення та знаряддям його вчинення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , як володільця вилученого та арештованого майна просить скасувати ухвалу слідчого судді, та у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовити. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена на підставі недопустимих доказів. Стверджує, що слідчим було пропущено строк звернення із клопотанням про накладення арешту, оскільки обшук відбувся 30.05.2018, а клопотання слідчим подане 06.06.2018, хоча слідчий зобов`язаний був звернутися не пізніше наступного дня після обшуку. Адвокат також заперечує законність підстав підслідності кримінального провадження слідчому ДФС, а не органам національної поліції, оскільки документ про визначення підслідності не доданий до клопотання. Крім того, зазначає, що ухвала слідчого судді від 07.05.2018 про надання дозволу на обшук не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 235 КПК України, оскільки в ній відсутні відомості про строк дії ухвали. Посилаючись на ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає, що оскаржуваним рішенням було порушено право особи на вільне володіння майном.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно. Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя в повній мірі дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого заявлене в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, а саме за фактом зайняттям гральним бізнесом. Слідчий суддя врахував, що комп`ютерна техніка була вилучена на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07 травня 2018 року про проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , де знаходиться нежитлове приміщення, належне на праві власності гр. ОСОБА_10 , звідки і були вилучені 30 травня 2018 року зазначені в ухвалі слідчого судді предмети та за постановою слідчого від 31 травня 2018 року визнані речовими доказами як знаряддя вчинення злочину, передбаченого ст. 203-2 КК України.

Убачається, що відносно вказаного майна призначено комп`ютерно-технічну експертизу з метою забезпечення розслідування кримінального провадження, тому таке втручання у право власності особи, як вилученння майна та накладення на нього арешту, є виправданим.

Твердження апелянта на те, що клопотання про накладення арешту на майно подано з пропуском встановленого законом строку, хоча і заслуговує на увагу, однак не дає правових підстав для скасування ухвали слідчого судді. Інші доводи апелянта, зокрема, про відсутність зазначення кінцевої дати проведення обшуку в ухвалі слідчого судді від 07.05.2018 та про порушення правил підслідності, не входить в предмет розгляду, а тому апеляційний суд їх до уваги не бере.

Апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно вирішено у відповідності до норм КПК України, ухвала суду є обгрунтованою, і підстав для її скасування не вбачає.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422 КПК України, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 червня 2018 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002363 від 22.092017 - залишити без зміни..

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: