Справа № 127/7728/18
Провадження № 1-кп/127/367/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2018 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2018 р. за № 0000463 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 4 курсу денного відділення Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій, працюючого водієм Споживчого товариства «Лелека» (м. Гайсин Вінницької області), неодруженого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 02.02.2018 року близько 20 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки "BMW 316 I" реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Коцюбинського зі сторони вулиці І. Бевза в напрямку вулиці Замостянської, в районі перехрестя з вулицею Нансена у м. Вінниці, не вжив своєчасних заходів до зупинки автомобіля в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, зліва направо по ходу його руху, внаслідок чого з необережності допустив наїзд на останню.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №336 від 22.03.2018 року отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритий перелом правої плечової кістки у верхній третині (хірургічної шийки) зі зміщенням уламків; закритий перелом лівого стегна у верхній третині (субкапітальний перелом шийки) зі зміщенням; травматичні ушкодження (нейропатія) ліктьового та серединного нервів справа; садна в ділянці лівого колінного суглобу, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння та не супроводжувались загрозливими для життя явищами, а за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №176а від 02.03.2018 року в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля марки "BMW 316 I" реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Водій автомобіля ОСОБА_3 порушив вимоги п. 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, в яких зазначено: " 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека", і дані порушення знаходяться у причинному зв`язку із наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Під час вчинення ДТП був тверезим, після вчинення ДТП зупинився та намагався надати допомогу потерпілій. Пояснив, що одразу після вчинення ДТП він надавав матеріальну допомогу потерпілій, оплатив операцію, в подальшому також надавав матеріальну допомогу на лікування. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати та призначити мінімальну міру покарання, просить вибачення у потерпілої, в подальшому обіцяє відшкодовувати потерпілій витрати на лікування. Зазначив, що він є співласником автомобіля. Крім того, просив суд не позбавляти його права керувати транспортним засобом, оскільки він працює водієм, і у випадку позбавлення його права керувати транспортним засобом він не матиме можливості відшкодовувати шкоду потерпілій.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснила, що після вчинення ДТП обвинувачений дійсно відшкодовував їй завдану шкоду, оплачував лікування. Вона приймає вибачення потерпілого і на даний час майнових претензій до обвинуваченого немає, однак вона продовжує лікування, тому потребуватиме матеріальної допомоги обвинуваченого в подальшому, просить обвинуваченого суворо не карати.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, допитавши потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого та потерпілої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексуУкраїни є злочином невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є студентом 4 курсу денного відділення Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій, працевлаштований, в травні 2018 року пройшов курс навчання керування транспортним засобом категорії «В» в ПП «Учбово-виробничий комбінат «Автосвіт».
Суд також враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання, місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує молодий вік обвинуваченого, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та просить вибачення у потерпілої.
Також суд враховує те, що обвинувачений добровільно відшкодував потерпілій завдану шкоду, що підтверджується розписками від 05.02.2018 року, 07.02.2018 року, 04.05.2018 року, рахунками на оплату №16 та №17 від 07.02.2018 року та відповідними квитанціями про оплату даних рахунків.
При цьому суд враховує думку потерпілої, яка в судовому засіданні пояснила, що вибачення обвинуваченого вона приймає, завдану їй шкоду обвинувачений відшкодував і майнових претензій до обвинуваченого на даний час немає, однак вона продовжує лікування, тому потребуватиме матеріальної допомоги обвинуваченого.
Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду обвинуваченого від 02.02.2018 року ознак сп`яніння у ОСОБА_3 не виявлено.
Згідно копії посвідчення водія, воно видане на ім`я ОСОБА_3 11.08.2015 року.
З копії полісу №АК/7702365 від 15.01.2018 року обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що страхувальником є ОСОБА_3 , страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого двісті тисяч, за шкоду заподіяну майну сто тисяч, розмір франшизи дві тисячі гривень, забезпечений транспортний засіб "BMW 316 I" реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілій завданої шкоди.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання судом не встановлено.
Приймаючи рішення про міру покарання, суд також враховує досудову доповідь від 18.05.2018 року, складену на виконання ухвали суду Вінницьким міськрайонним відділом з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, з якої вбачається, що орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України без позбавлення права керувати транспортним засобом.
Згідно з частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд вважає, що викладені вище обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання.
Зазначені обставини, на думку суду, є такими, що свідчать про усвідомлення обвинуваченим вчиненого злочину, намір усунути його наслідки та щире розкаяння.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом із звільненням від відбування покарання, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ч. ч. 1, 2 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.
При вирішенні питання про доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, враховуючи, що обвинувачений працює водієм, і у випадку позбавлення його права керувати транспортним засобом не матиме можливості відшкодовувати шкоду потерпілій, приходить до висновку про призначення покарання без позбавлення права керувати транспортним засобом.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2018 року на вилучений під час огляду місця події 02.02.2018 року автомобіль марки "BMW 316 I" реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 , власниками якого є ОСОБА_8 , ОСОБА_3 відповідно до бріфа серії DR/BAL 1033317 (автомобіль знаходиться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП "Вінниця-інформ-ресурси", за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17) слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта №176а від 02.03.2018 року в розмірі 1 001 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права керувати транспортним засобом.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 001 (одна тисяча одна) грн. 00 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки "BMW 316 I" реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 (власниками якого є ОСОБА_8 , ОСОБА_3 відповідно до бріфа серії DR/BAL 1033317), та який згідно постанови слідчого від 02.02.2018 року приєднано до матеріалів кримінальної справи в якості речового доказу і знаходиться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП "Вінниця-інформ-ресурси", за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17, повернути особі, в якої він був вилучений - ОСОБА_3 .
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2018 року на вилучений під час огляду місця події 02.02.2018 року автомобіль марки "BMW 316 I" реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 , власниками якого є ОСОБА_8 , ОСОБА_3 відповідно до бріфа серії DR/BAL 1033317 (автомобіль знаходиться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП "Вінниця-інформ-ресурси", за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17) скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя