Справа№ 640/6942/18
н/п 1-кп/640/661/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
в с т а н о в и в:
Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим була досягнута.
Судом встановлено, що :
Інша особа , переслідуючи корисливий мотив, розробив план особистого збагачення, яким передбачалось внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, завідомо неправдивих відомостей та здійснення фіктивного підприємництва, створення суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою подальшого прикриття незаконної діяльності.
Розуміючи, що самостійно досягнути своєї злочинної мети не надається можливим, інша особа розробив план вчинення злочинної діяльності, довівши суть своїх злочинних намірів групі осіб, у тому числі особі 1 та особі 2 , зорганізувавшись з останніми у стійке об`єднання, об`єднавшись єдиним планом з розподілом функцій учасників групи.
Даною організованою групою, в період 2015-2017 років здійснювалось внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, завідомо неправдивих відомостей та реєстрація (створення) фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою подальшого прикриття незаконної діяльності: оформлення безтоварних операцій, легалізації майна, внесення недостовірних даних в офіційні документи бухгалтерського, податкового обліку та звітності, незаконної конвертації грошових коштів, маніпулювання податковими документами в Єдиному реєстрі податкових накладних з метою формування податкової вигоди зі штучного зменшення податкових зобов`язань третім особам, підприємствам реального сектору економіки, що забезпечило досягнення учасниками організованої групи єдиного умислу, спрямованого на незаконне збагачення.
Так, для отримання під свій повний контроль суб`єктів підприємницької діяльності, інша особа доручила особі 2 , яка виконувала роль пособника, знайти малозабезпечену особу, яка б погодилась без мети здійснення підприємницької діяльності, за грошову винагороду стати підставним засновниками та керівником фіктивного підприємства, із подальшим внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідних відомостей про державну реєстрацію (створення) такої юридичної особи.
Під час реалізації злочинного плану, особа 2 в червні 2017 року запропонувала ОСОБА_5 , за грошову винагороду, без мети здійснення підприємницької діяльності, надати свою згоду та анкетні дані для внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, про факт створення юридичної особи, засновником та керівником якої він буде.
Погодившись на пропозицію особи 2 , ОСОБА_5 передав їй свої паспортні та анкетні дані, копії паспорту, ідентифікаційного коду тощо. Після чого , особа 2 організувала зустріч останнього з особою 1 , який використовуючи анкетні та паспортні дані ОСОБА_5 виготовив документи необхідні для державної реєстрації створення ТОВ «Зірва».
В подальшому особа 1 через невстановлених слідством осіб подав документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, для офіційного визнання шляхом засвідчення державою факту створення ТОВ «Зірва».
Ставши за наведених обставин підставним засновником та керівником ТОВ «Зірва», виконуючи домовленості із особою 2 , підписавши документи необхідні для державної реєстрації підприємства, документи щодо відкриття і ведення банківських рахунків, довіреності на представлення його інтересів, ОСОБА_5 надав учасникам вищевказаної організованої групи можливість фактичного володіння та розпорядження ТОВ «Зірва», періодично отримуючи за це від особи 2 матеріальну винагороду, на загальну суму близько 6500 грн., при цьому особо 2 повідомляла, що гроші для нього передає керівник інша особа.
З моменту реєстрації по теперішній час ОСОБА_5 не мав відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Зірва», печатки підприємства не отримував, угод не укладав, штат співробітників не набирав, господарських операцій з придбання та реалізації товарів (робіт, послуг) не здійснював, рухом коштів по банківських рахунках не керував, бухгалтерський та податковий облік не вів, звітні документи не складав та до контролюючих органів не подавав, оскільки не мав наміру вчинювати зазначені дії.
Таким чином, на час підписання вищевказаних документів ОСОБА_5 усвідомлював, що шляхом засвідчення їх своїми підписами всупереч вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 (зі змінами та доповненнями) та чинного кримінального законодавства України він надав змогу іншої особі та іншим учасникам організованої групи, внести завідомо неправдиві відомості в офіційні документи, які відповідно до закону подані для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Зірва», оскільки дійсних намірів виконувати зазначені у статуті мету і предмет діяльності підприємства він не мав, правами учасника підприємства не користувався, обов`язки учасника товариства не виконував та жодного відношення до формування статутного капіталу підприємства він також не мав.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення , передбаченого ст. 27 ч.5 205-1 ч.1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтверджує обставини викладені у обвинувальному акті, підтримує угоду про визнання винуватості та просить її затвердити..
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 : за ст. 27 ч.5 205-1 ч.1 КК України, тобто пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів.
ОСОБА_5 щиро розкаявся , та зазначив , що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Прокурор та захисник в судовому засіданні також наполягали на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Враховуючи, що обвинувачений , його захисник та прокурор під час досудового провадження досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ст. 27 ч.5 205-1 ч.1 у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 8500 грн.
Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, 474 КПК України.
Суд, перевірив угоду , переконався у відсутності підстав зазначених в ст. 474 ч. 7 КПК України, а також у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Як особа ОСОБА_5 характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатру не перебуває, раніше не судимий.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого , думку прокурора та захисника , дійшов висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 27 ч.5 205-1 ч.1 КК України, згідно з положеннями ст. 12 КК України, інкримінований злочини не є особливо тяжкими, шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК країни, суд -
Затвердити угоду про визнання винуватості , укладену 16.04.2018р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 27 ч.5 205-1 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот ) грн.
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя