Справа № 415/710/18
Провадження № 11-кп/782/224/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши 20 вересня 2018 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 29 травня 2018 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 29 травня 2018 року було задоволено клопотання потерпілої ОСОБА_8 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Посилається на порушення загальних засад кримінального провадження, оскільки обвинувачений бажав у судовому засіданні довести свою невинуватість. Зазначає про порушення норм кримінального процесуального закону на досудовому розслідуванні, оскільки відомості до ЄРДР внесені за рапортами працівників поліції, за відсутності заяви ОСОБА_8 , чим порушені вимоги ст. 55 КПК України. На думку захисника, ОСОБА_8 не отримала статус потерпілої особи. Позиція ОСОБА_8 щодо примирення з обвинуваченим, яка висловлена в суді першої інстанції, не відповідає дійсності.

Прокурором Лисичанської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подані заперечення на апеляційну скаргу захисника, в якій просить залишити її без задоволення, ухвалу місцевого суду без змін, посилаючись на її законність, обґрунтованість і вмотивованість.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- захисник, який підтримав її вимоги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, у підготовчому судовому засіданні потерпіла відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, у зв`язку з чим суд своєю ухвалою закрив дане кримінальне провадження.
Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до ст.477 КПК України кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.
У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 відмовилася від обвинувачення та просила закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 .
Виходячи з вимог ч. 4 ст. 26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. А тому заперечення захисника обвинуваченого про те, що суд повинен був розглянути кримінальне провадження по суті, суперечить вимогам кримінального процесуального закону.
З системного аналізу наведених норм вбачається, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення здійснюється в загальному порядку з урахуванням деяких його особливостей, зокрема:
- підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим (фізичною чи юридичною особою) до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 26, ч. 1 ст. 478 КПК України);

- безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення згідно з ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України є відмова потерпілого або його представника від обвинувачення, а також примирення потерпілого з підозрюваним/обвинуваченим у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом (ч. 4 ст. 56 КПК України);
Отже, приватне обвинувачення - це регламентований законом особливий вид кримінально-процесуальної діяльності приватного обвинувача (потерпілого), що включає звернення до компетентних органів із твердженням щодо винуватості певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, збирання доказів винуватості цієї особи, подальше підтримання ним обвинувачення в суді та право відмовитись від пред`явленого обвинувачення.
За таких обставин, законодавець передбачив безумовну підставу для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а саме відмова потерпілого від такого обвинувачення, небажання притягувати особу до кримінальної відповідальності, що здійснюється незалежно від позиції підозрюваного, обвинуваченого на відміну від акту про примирення, що носить двосторонній характер.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод гарантує право на справедливий суд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів чи способу їх оцінки. Це питання регулюється головним чином, національним законодавством та судами. Отже, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди аргументувати прийняті рішення, це не можна розуміти як вимогу надавати вичерпну відповідь на кожне питання, порушене стороною під час судового розгляду справи. З огляду на таке, колегія суддів не вбачає порушення права на захист ОСОБА_7 , як і порушення його права щодо захисту від обвинувачення, оскільки кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення має особливий порядок розгляду, який регламентується наведеними нормами кримінального процесуального закону, з урахуванням того, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрито.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог закону прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Зміст апеляційної скарги захисника та наведені ним доводи не спростовують правильності рішення суду першої інстанцій щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 29 травня 2018 року без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2