АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/4738/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1225/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 ч.2 ст.185,ч.2 ст.185,
ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.12.2017 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 17.01.2007 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 29.05.2007 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 15.11.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі;
- 29.11.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 5 років 5 місяців позбавлення волі;
- 30.12.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,
визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 30.12.2016 року та остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 14.06.2017 року близько 18.00 години, знаходячись у роздягальні в приміщенні «Української тентової компанії», яка розташована за адресою: місто Харків, вулиця Фабрика-Кухні, 5, діючи повторно, з корисливих мотивів, з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, побачив на полиці шафи в роздягальні, на якій лежав мобільний телефон. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, незаконно заволодів, а саме взяв з полиці шафи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3040 від 22.06.2017 року складає 2680 гривень, вимкнув його та сховав до правої кишені брюк, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2680 гривень.
Окрім того, 08.09.2017 року приблизно о 11.00 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля ТРЦ «Екватор», який розташований за адресою: місто Харків, проспект Московський, 256-Б, вирішив незаконним шляхом привласнити для власних потреб станок для гоління, при цьому у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення майна з супермаркету «Велмарт», яке належить ТОВ «Фудком», а саме однієї упаковки зі станком для гоління та змінним картриджем «Gillette Fusion Power». Реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 зайшов до приміщення ТРЦ «Екватор», де, пройшовши повз магнітної брами, розташованої на вході до трогової зали супермаркету «Велмарт», який знаходиться на першому поверсі ТРЦ «Екватор», пішов в напрямку стелажів, на яких розміщувалися засоби для гоління. Підійшовши до стелажів по продажу засобів для гоління, увагу ОСОБА_7 привернула упаковка зі станком для гоління та змінним картриджем «Gillette Fusion Power». Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи значення своїх дій та можливі наслідки, бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі стелажу по продажу засобів для гоління одну упаковку зі станком для гоління та змінним картриджем «Gillette Fusion Power», що належить TOB «Фудком», після чого пішов в напрямку стелажів по продажу побутової хімії. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на викрадення майна ТОВ «Фудком», ОСОБА_7 , рухаючись по приміщенню торгової зали в напрямку стелажів по продажу побутової хімії, сховав одну упаковку зі станком для гоління та змінним картриджем «Fusion Power», що належить ТОВ «Фудком», у себе під кофтою, за ременем. Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення майна ТОВ «Фудком», ОСОБА_7 пішов в напрямку магнітних брам, розташованих на вході до торгової зали супермаркету «Велмарт» де, оминаючи касову зону супермаркету, пройшов повз вказані магнітні брами, після чого пішов в напрямку виходу з ТРЦ «Екватор». Проте, всіх дій, безпосередньо спрямованих на вчинення злочину, ОСОБА_7 вчинити не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були зупинені працівниками охорони ТРЦ «Екватор». Згідно висновку товарознавчої експертизи №16997 від 15.09.2017, вартість однієї упаковки зі станком для гоління та змінним картриджем «Gillette Fusion Power», становить 268 грн. 01 коп.
Також, 20.09.2017 року близько 13.35 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 3 по провулку Північному в м. Харкові, де побачив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , після чого у нього виник намір на повторне, відкрите викрадення чужого майна потерпілої, а саме золотого ланцюжку з хрестиком. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_7 діючи навмисно, повторно, маючи прямий умисел на відкрите викрадення золотого ланцюжка з хрестиком, із корисливих мотивів, підійшов до раніше йому незнайомої ОСОБА_11 , знаходячись біля лівого плеча потерпілої шляхом ривку лівої руки, зняв з її шиї золотий ланцюжок вагою 5 грамів, 585 проби з золотим хрестиком 585 проби, вагою 2 грами згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 4418 від 27.09.2017 року, вартістю 1261 гривень 44 копійок. Проте свої умисні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 не довів до кінця з обставин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 схопилась своєю правою рукою за золотий ланцюжок і почала тягти його на себе, в наслідок чого він розірвався, а хрестик впав на землю. Потерпіла почала кликати на допомогу та втекла з золотим ланцюжком в руках, після чого ОСОБА_7 зник з місця скоєння злочину.
Окрім того, 20.09.2017 року, приблизно о 14.45 годин ОСОБА_7 , перебував неподалік ринку станції метро «імені Олександра Масельського». В цей час ОСОБА_7 побачив раніше не знайому йому ОСОБА_9 , у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок. Після цього у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на відкрите заволодіння золотим ланцюгом ОСОБА_9 . Реалізуючи свій намір, переслідуючи при цьому корисливу мету, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, відкрито для ОСОБА_9 та оточуючих громадян, підійшов до неї ззаду, і обома руками, шляхом ривку, зірвав з шиї ОСОБА_9 золотий ланцюг вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34 від 04.10.2017 року - 18921 грн. 60 коп. Після цього, ОСОБА_7 зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 18921 грн. 60 коп.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.12.2017 року змінити, в частині призначеного покарання, шляхом його пом`якшення та зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з моменту його затримання до моменту набраня чинності вказаного вироку.

В обгрунтування вимог вказує на те, що суд ухвалюючи рішення не в повному обсязі врахував всі пом`якшуючі покарання обставини та обставини кримінального провадження. Вказує, що за епізодом від 20.09.2017 року стосовно потерпілої ОСОБА_8 її ланцюжок вона порвала сама, оскільки тягла його на себе, а він злякався та втік з місця події, отже вважає, що його дії повині бути каліфіковані за ч.1 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, але свою провину визнав повністю хоч його діїі і були не правильно кваліфіковані. Крім того посилається, що суд не взяв до уваги наявність у нього батька інваліда 2 ї групи, який потребує його піклування, а також визнання ним цивільних позовів і чим довше він буде перебувати під вартою тим довше не зможе відшкодувати завдану шкоду.

Крім того вказує, що йому повино бути зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до норм ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, а суд застосував до нього норми ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18.05.2017 року, який набрав чинності 20.06.2017 року, чим погіршив його становище. Зазначає, що злочини були вчиненні ним в період дії Закону в редакції від 26.11.2015 року, а отже зарахунок в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення необхідно здійснювати в цій редакції Закону.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив пом`якшити покарання; пояснення прокурора , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ; пояснення потерпілих , які також категорично заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи винності обвинуваченого, які в апеляційній скарзі не заперечуються, колегія суддів не перевіряє.

Посилання обвинуваченого щодо необхідності кваліфікувати його дії щодо замаху на грабіж ОСОБА_8 за ч.1 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України , а не за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України є безпідставними , оскільки ч.1 ст. 15 КК України визначає загальне поняття замаху на злочин , а ч.3 ст. 15 КК України є спеціальною і визначає конкретний вид замаху на скоєння злочину , який вчинив ОСОБА_7 .

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, злочини вчинив в період іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та визнання цивільних позовів, що обтяжують покарання рецидив злочину та вчинення його стосовно особи похилого віку.

Крім того судом прийнято до уваги, що ОСОБА_7 скоїв злочин в період іспитового строку, та призначено мінімальне покарання за сукупністю скоєнних злочинів та за сукупністю вироків, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, але відповідних висновків для себе не зробив, довіру суду не виправдав та продовжуючи злочинну діяльність вчинив нові умисні корисні злочини протягом іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.

При таких обставинах та з врахуванням рецидиву злочину, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, щодо наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме: наявність у нього батька , який потребує його піклування, а також визнання ним цивільних позовів, в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєних ним злочинів і не дають підстав для пом`якшення призначеного покарання.

Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 відповідає тяжкості скоєнних ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із суворістю колегія суддів не має.

Оскільки ОСОБА_7 було затримано 04.10.2017р. , підстав зарахування йому в строк відбуття покарання строку перебування під вартою на підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред.26.11.2015р. , яка втратила чинність , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: