Справа № 216/4769/18
Провадження № 1-кс/216/4684/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , як володілець майна на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 26.01.2018, строк дії якої визначено до 03.12.2018, маючі вкримінальному провадженні №0001579 від 23 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт,звернувся 01 жовтня 2018 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про часткове скасування арешту майна, а саме,автомобілю «Фіат Браво», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надання дозволу на використання автомобілю власнику чи іншій уповноваженій ним особи.
Заява мотивована тим, що, на думку третьої особи, всі необхідні слідчі дії було проведено з арештованим майном про що свідчить тривалий час зберігання вказаного автомобіля на території Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області. Отже ОСОБА_3 вважає, що у подальшому застосуванні арешту відпадає потреба.
У судове засідання третя особа, слідчий та прокурор не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, від представника третьої особи та слідчого надійшли клопотання про розгляд клопотання у їх відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про те, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання в провадженні СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001579 від 23 серпня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно з вимогами частини 1, пункту 1 частини 2 та частини 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

Також матеріалами справи підтверджено, що на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_4 від 03 вересня 2018 року було накладено арешт на вилучений 23.08.2018 автомобіль «FIAT BRAVA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, із подальшою забороною власнику чи уповноваженій ним особі користуватись, розпоряджатись та відчужувати вищевказане майно до закінчення досудового розслідування.
Під час розгляду питання про арешт вказаного вище майна слідчий суддя дійшов висновку про те, що арешт майна є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку з тим, що іншими заходами, окрім як накладення арешту на автомобіль забезпечити схоронність вказаного рухомого майна, недопущення його знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення неможливо.
При цьому згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Одночасно з цим зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про те, що необхідність скасування арешту майна заявником не доведена через відсутність відомостей щодо вчинення всіх слідчих або процесуальних дій, а скасування арешту майна та його подальше повернення володільцю може ускладнити здійснення досудового розслідування, внаслідок чого питання про скасування арешту майна є передчасним та недоцільним.

З урахуванням викладеного слідчим суддею не вбачається підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 93, 170, 174, 303, 306-308, 311, 532-533 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, а саме,автомобілю «Фіат Браво», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надання дозволу на використання автомобілю власнику чи іншій уповноваженій ним особи відмовити в повному обсязі.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.
Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1