Справа № 182/5584/18
Провадження № 1-кп/0182/746/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0002101 за обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянин України, що має базову вищу освіту, приватного підприємця, не одруженого, не депутата, не інваліда, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ІПН НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого за ст. 335 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

На підставі заяви ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» і розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 0-635/0/3/-16 від 12.09.2016 року, військову службу останньому було замінено на альтернативну (невійськову) службу, про що письмово повідомлено.

Відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» та постанови Кабінету міністрів України № 2066 від 10.11.1999 року «Про затвердження нормативно-правових актів щодо застосування Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» для проходження альтернативної (невійськової) служби у період з 13.11.2017 року по 13.02.2020 року, ОСОБА_3 був направлений до Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги -1» Нікопольської міської ради, розташованого за адресою: м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Ушинського, 51/6, на посаду робітника з благоустрою, про що останній ознайомлений під розпис.

Однак, у зазначений у направленні термін, а саме з 13.11.2017 року ОСОБА_3 для проходження альтернативної (невійськової) служби на посаді робітника з благоустрою на підприємство ухилився, без поважних причин не прибув до Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги -1» Нікопольської міської ради, розташованого за адресою: м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Ушинського, 51/6 та до роботи не приступив, у зв`язку з чим розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 0-643/0/3/-17 від 11.12.2017 року, проходження альтернативної служби ОСОБА_3 достроково припинено.

В подальшому, ОСОБА_3 , підлягаючи призову на військову службу на загальних засадах, на підставі Закону України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул. І.Сірка, 39 в м. Нікополі Дніпропетровській області 22.12.2017 року під особистий підпис отримав повістку для його прибуття і відправку з території ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований по АДРЕСА_2 , 06.04.2018 року, до місця проходження строкової служби у Збройних силах України.

06.04.2018 року, ОСОБА_3 з метою ухилення від призову на строкову військову службу у Збройні сили України, будучи придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на строкову військову службу, будучи достовірно обізнаним письмово під розписку про необхідність явки до Нікопольського ОМВК, який розташований по вул. І.Сірка, 39 в м. Нікополі Дніпропетровській області, умисно не прибув і в подальшому до теперішнього часу переховувався від представників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином військовозобов`язаний ОСОБА_3 всупереч вимог ст. 65 Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я, для проходження строкової військової служби та не маючи правових підстав на відстрочення від призову на строкову військову службу, без поважних причин від призову на строкову військову службу у Збройні сили України ухилився.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, укладеної 31 липня 2018р. між прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності адвоката ОСОБА_5 .

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 335 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також в угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження сторонами кримінального провадження, з яким вони погодилися.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України: перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачений повністю визнав свою вину та цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують. При цьому він має ряд прав, передбачених ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК і КК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотання про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.

Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 не обиралася.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2018 року між прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002101.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1