17.05.2018 Єдиний унікальний № 371/49/18
Провадження № 1-кп/371/54/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

з секретарем ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000670, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миронівка Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 , не працевлаштованого, раніше судимого 02 жовтня 2017 року Миронівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України,

за ст. 185 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

За встановленими обставинами кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 за таких обставин.

У липні 2017 року обвинувачений ОСОБА_3 допомагав по господарству громадянці ОСОБА_6 , яка проживає в будинку під номером АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_7 та перебуває у володінні ОСОБА_5 . Маючи вільний доступ до господарських приміщень домоволодіння, обвинувачений зайшов до одного з них, де серед речей господарського призначення побачив дві металеві каністри об`ємом по 20 л кожна.

03 грудня 2017 року, після вживання спиртних напоїв, у обвинуваченого виник умисел на крадіжку майна у виді каністр, реалізуючи який, він шляхом вільного доступу об 11 годині 20 хвилин зайшов на частково неогороджене подвір`я будинку, підійшов до господарського приміщення, у якому відсутні двері, зайшов до нього, відшукав у приміщенні дві металеві каністри об`ємом по 20 л кожна, заволодів ними та залишив подвір`я будинку. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями обвинувачений завдав власнику майна ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 335 грн.

Фактичні обставини злочину обвинувачений не заперечив, погоджується з кваліфікацією його дій за ст. 185 ч. 2 КК України, на підтвердження встановлених судом обставин винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав та надав показання, з яких слідує, що влітку 2017 року допомагав ОСОБА_6 по господарству, колов їй дрова на подвір`ї будинку під номером АДРЕСА_3 . Коли зайшов до одного з господарських приміщень, то побачив дві металеві каністри об`ємом по 20 л. 03 грудня 2017 року, будучи у стані алкогольного сп`яніння, вирішив їх викрасти. Після 11 години пішов до вказаного будинку, безперешкодно зайшов до подвір`я будинку, оскільки воно не все огороджене, підійшов до господарського приміщення, вільно зайшов до нього, відшукав дві металеві каністри та залишив подвір`я будинку. З викраденим попрямував до місця свого проживання. У вчиненому щиро розкаюється.

Не заперечили встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор та потерпіла ОСОБА_5 .

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження та, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд зясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, це діяння полягає у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, та містить склад злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Учасниками кримінального провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій.

Обставини які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, а також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, судом не встановлені.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Як особа, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, як такий, що вживає алкогольні напої, не працює, схильний до крадіжок; не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, притягувався до кримінальної відповідальності.

Такі фактичні дані підтверджуються наданими характеристикою з місця проживання, виданою Македонською сільською радою Миронівського району Київської області 27 грудня 2017 року, довідками Миронівської ЦРЛ від 07 грудня 2017 року, вимогою УІТ ГУ МВС України в Київській області від 06 грудня 2017 року, вироком Миронівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року.

Відповідно до досудової доповіді Миронівського РВП Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 04 травня 2018 року оргном пробації ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінено як високий, ризик його небезпеки для суспільства як середній. З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, його спосіб життя та вказані ризики, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При призначенняі покарання суд керується правилами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання, та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, має негативну характеристику та репутацію, підтримує відносини з особами, що мають антисоціальну поведінку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає розкаяння у вчиненому, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі на строк два роки. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вироком Миронівського районного суду від 02 жовтня 2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ст. 185 ч. 1 КК України до одного року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину.

Даний злочин ОСОБА_3 вчинив в період іспитового строку, а тому до призначеного покарання на підставі ст. 78 ч. 3 КК України за правилами ст.ст. 71,72 КК України суд вважає доцільним частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Застосовані ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що долучено до кримінально провадження як речові докази, підлягають скасуванню.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Згідно правил вказаної статті вартість проведеної у кримінальному провадженні 22 грудня 2017 року судової товарознавчої експертизи в сумі 98 гривень 87 копійок, що документально підтверджена довідкою про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи, підлягає відшкодуванню засудженим.

Питання речових доказів суд вирішує, керуючись правилами, встановленими ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 78 ч. 3 КК України, за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року і остаточно призначити покарання у виді позбавленні волі на строк два роки шість місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання після набрання вироком чинності та приведення його до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 98 гривень 87 копійок.

Скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року.

Речові докази : дві металеві каністри сірого та зеленого кольору об`ємом по 20 л, що знаходяться на зберіганні у Миронівському ВП ГУНП України в Київській області згідно квитанції про отримання речових доказів № 365 від 05 грудня 2017 року, після набрання вироком чинності повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому ОСОБА_3 та прокурору.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1