Справа № 471/614/17-к
Провадження №1-кп/471/6/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2018 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 03.06.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ташкани Хинчештьського району Республіки Молдова, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні вісім неповнолітніх дітей, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 18.07.2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2017 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи поруч території домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_6 , в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, реалізуючи який, ОСОБА_4 спочатку штовхнув ОСОБА_6 , а потім вихопив з рук останньої дерев`яну палицю та наніс вказаною палицею удари по спині, плечам та пальцю правою кисті ОСОБА_6 . Своїми діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливі за лівою вушною раковиною, на лівому плечі в верхній третині задньої поверхні, на лівому передпліччі в нижній третині по ліктьовому краю, в ділянці лівого ліктьового суглобу, в ділянці правого плеча в нижній третині зовнішній поверхні, крововилив на нігтьовій фаланзі 1 пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 себе винним не визнав суду показав, що у нього з ОСОБА_6 раніше склалися неприязні відносини. 03 червня 2017 року його діти рвали черешні на присадибній ділянці біля будинку потерпілої, ця земельна ділянка нікому не належить. ОСОБА_6 перша почала лайку з ним, потім дерев`яною палкою почала бити по його машині. Він ОСОБА_6 спочатку відштовхнув, а потім відібрав палицю та два рази вдарив її палицею. Вважає, що в його діях відсутні ознаки кримінального правопорушення, оскільки конфлікт спровокувала потерпіла, побила його машину, а у нього умислу на нанесення їй тілесних ушкоджень не було, він захищався.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона займає город біля свого будинку на якому ростуть черешні. 3 червня 2017 року у неї в гостях була ОСОБА_8 . В цей час вона побачила, що діти ОСОБА_9 рвуть черешні, вона хотіла їх нагнати, але вони побігли через город та потоптали його. Потім, вона вийшла провести ОСОБА_10 , взяла палицю щоб відігнати собаку. Вийшли на дорогу, під`їхав ОСОБА_9 та схопив її, ОСОБА_6 , за горло, почав душити, ображати, обзивати нецензурною лайкою та вдарив кулаком по голові. Вона вирвалася та почала кричати. Потім обвинувачений дістав із машини біту і вдарив її по плечу. Під час конфлікту вона машину ОСОБА_4 не била.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 03 червня 2017 року перебувала у подвір`ї ОСОБА_6 . Коли вийшли з двору побачили біля городу машину ОСОБА_4 і його біля неї. Потерпіла сказала щоб він їхав звідти та почала на нього лаятись. ОСОБА_4 відштовхнув ОСОБА_6 , а вона почала бити по його машині палицею, що була у неї в руках. Потім ОСОБА_4 вихопив у неї з рук палицю та два рази вдарив нею потерпілу по плечу. Вона, свідок, бачила у ОСОБА_4 у машині біту, але її ніхто звідти не доставав. Конфлікт почала потерпіла.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 03.06.2017 року він перебував у дворі потерпілої, почув як вона кричить на вулиці, вийшов з двору та побачив як ОСОБА_4 стоїть біля ОСОБА_6 і держить над її головою дерев`яну биту. Коли він запитав у ОСОБА_4 «що ти робиш?» той відповів «мовчи, бо ще й тебе вдарю». Як ОСОБА_4 бив ОСОБА_6 він не бачив, але бачив як обвинувачений доставав з машини біту та бачив синці на шиї та руці потерпілої

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона із донькою 03 червня 2017 року пішли до потерпілої у гості. Коли підійшли до двору потерпіла сиділа на лавочці, на руках та шиї було видно покрасніння. Зі слів ОСОБА_6 її побив ОСОБА_4 , сам конфлікт вона не бачила.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що 3 червня 2017 року вона йшла сапати соняшник, побачили, що машина ОСОБА_4 стояла на дорозі біля городу, а його діти їли черешню. ОСОБА_11 почав кричати на обвинуваченого, а ОСОБА_6 почала бити палицею по машині обвинуваченого. Потім ОСОБА_4 штовхнув її у кущі, вона піднялася, знову почала бити по машині, ОСОБА_4 вихопив палицю та вдарив ОСОБА_6 нею.

Свідок ОСОБА_14 дала аналогічні покази та також підтвердила, що ОСОБА_6 била по машині, а потім ОСОБА_4 її штовхнув та вдарив палицею потерпілу.

Відповідно до висновку експерта № 229 від 06.06.2017 року під час проведення експертизи встановлено: крововиливи за лівою ушною раковиною, на лівому плечі в верхній третині задньої поверхні, на лівому передпліччі в нижній третині по ліктьовому краю, в ділянці лівого ліктьового суглобу розгинальній, в ділянці правового плеча в нижній третині зовнішній поверхні, крововилив на нігтьовій фаланги першого пальця правої кісті. Крововиливи виникли від дії тупого (тупих), предмета (предметів) як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею…..Тілесні ушкодження відносяться до легких. Не виключається вірогідність утворення крововиливів в час вказаний потерпілою та при вказаних обставинах ( 03.06.2017р. близько 17.00 години ОСОБА_4 бив її руками по голові, хватав за волосся, давив руками за шию, дерев`яною битою наносив удари по голові).

Отже не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд вважає доведеною його винуватість у інкримінованому йому злочині, покази потерпілого співвідносяться з показами свідків, допитаних судом.

Так, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 під час допиту у суді підтвердили нанесення ОСОБА_4 ударів ОСОБА_6 саме дерев`яною палицею.

Так само не заперечував і сам обвинувачений ОСОБА_4 факт нанесення ним ударів потерпілій.

Що стосується його твердження, що у нього не було умислу на нанесення ударів потерпілій то суд зазначає наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

З об`єктивної сторони злочин характеризується, зокрема, заподіянням легкого тілесного ушкодження. Злочин вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди потерпілому.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим або непрямим умислом.

Статтею 24 КК України передбачено два види умислу: прямий та непрямий.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільна небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямий умисел - це такий умисел, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Отже суд вважає, що забираючи у ОСОБА_6 палицю, та наносячи останній удари, обвинувачений усвідомлював значення своїх дій та повинен був передбачити настання небезпечних наслідків таких як спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

За таких обставини, оцінивши всі зібрані докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпілою ОСОБА_6 до початку судового розгляду кримінального провадження пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до якого, просить стягнути з обвинуваченого 175,00 грн. матеріального та 10000 грн. морального збитку.

Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При обґрунтуванні розміру збитків, завданих неправомірними діями обвинуваченим ОСОБА_4 позивачем зазначено, що останнім було завдано матеріального збитку на 175,00 грн., тобто витрати на лікування, та проїзд до м. Вознесенськ для проведення експертизи, проте доказів на підтвердження цих витрат позивачем не надано, отже у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його спричинила при наявності його вини.

Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища (ч. 4 ст. 1193 ЦК України).

Враховуючи обставини справи, доводи, викладені потерпілим в обґрунтування розміру завданої моральної шкоди, поведінку потерпілої під час конфлікту, виходячи з принципів розумності, справедливості, суд приходить до висновку про те, що цивільний позов, в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню зі стягненням на користь потерпілої моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утримання вісім неповнолітніх дітей, не працює.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи висновок органу з питань пробації, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1