У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" травня 2018 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою суду від 29 березня 2018 року запобіжний захід, обраний обвинуваченому, у виді тримання під вартою продовжено на два місяці до 27 травня 2018 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжних захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити застосування обвинуваченому строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати. Обвинувачений та його захисник просили змінити на запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думки учасників судового провадження з питання продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до наступного.
При вирішенні даного питання колегією суддів враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер /обставини/ і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисників та обвинувачених щодо зміни їм запобіжного заходу на непов`язаний з триманням під вартою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу немає, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким, за яке законом передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, має підвищену суспільну небезпеку та відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені судом при обранні йому запобіжного заходу та його продовженні, колегія суддів вважає, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики не зменшилися та існують на даний час, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому, колегією суддів не встановлено і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці, тобто до 16 липня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
судді: 1.
2.