Справа № 487/3542/17
Провадження № 1-кп/487/140/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться вище вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 30.05.18 запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою було продовжено до двох місяців, тобто до 28 липня 2018 року.
Крім того ухвалою суду запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вигляді особистого зобов`язання продовжено до двох місяців, тобто до 28 липня 2018 року.
На даний час прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у відношенні обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на 60 діб, посилаючись на тяжкість інкримінованого обвинуваченим злочину, відомості про їх особистість та існуючі ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти продовження строку тримання під вартою заперечували та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора підлягаючим задоволенню, оскільки, підстави за яких суд обрав, а потім продовжив обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали, свідки не допитані, докази сторін не перевірені та судове провадження не завершене. Крім того, ОСОБА_4 , який раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, який вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком суду, знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не має постійного джерела доходу, нових обставин, які б свідчили про недоцільність продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та спливу ризиків на даний час не встановлено, а тому інші більш м`які запобіжні заходи, застосовані бути не можуть.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить дотримання останнім процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, а тому вважає за доцільне продовження строку дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, передбачених на підставі ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 331, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити та вважати продовженим до двох місяців, тобто до 23 вересня 2018 року.
Продовжити дію, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язків при обранні йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання строком на два місяці, тобто до 23.09.2018 року, а саме:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти прокурора і суд про зміну місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками та потерпілим по вказаній справі.;

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання яких, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1