Справа № 196/553/18
№ 1-кп/183/800/18

У Х В А Л А
25 вересня 2018 року Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання - ОСОБА_4 :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Винники Козельщинського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого:
-24.05.2012 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки;
-04.03.2013 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць,
який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
В судовому засіданні колегією суддів поставлено на розгляд питання доцільності продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.
Представник потерпілої ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 вирішення клопотання прокурора залишив на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_8 вирішення клопотання прокурора залишив на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового процесу, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При вирішенні питання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів враховує: тяжкість інкримінованого йому злочину, який віднесено законом до категорії особливо тяжких, ступень відповідальності за нього, відсутність у ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, суспільно-корисною працею не займається, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки він раніше неодноразово судимий, а також незаконно впливати на потерпілу, оскільки вона ще не допитана судом, тому відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 22 листопада 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3