Справа № 635/4151/18
Провадження № 1-в/635/525/2018
УХВАЛА

08 жовтня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області заяву

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старобільськ Луганської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.05.2017 Старобільським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК Україна звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

засудженого вироком Апеляційного суду Луганської області від 29 березня 2018 року за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі,

про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», -

в с т а н о в и в :

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив задовольнити заяву та застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник установи ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що просить справу за заявою про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_4 розглядати у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 не заперечував.

Вислухавши думку прокурора та дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Так, статтею 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

Відповідно до пункту «в» статті 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника. До подання додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії.

Статтею 12 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що вироком Старобільського районного суду Луганської області від 17 серпня 2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 296 КК України, в силу вимог ч.4 ст.70 КК України засудженому призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки.

Вироком Апеляційного суду Луганської області від 29 березня 2018 року вирок Старобільського районного суду Луганської області від 17 серпня 2017 року скасовано частково в частині призначення ОСОБА_4 покарання та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 за ч.2 ст.296 КК України призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

Так, ОСОБА_4 засуджено за злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України не відноситься до особливо тяжких чи тяжких злочинів. Злочин вчинено особою до набрання Закону України «Про амністію у 2016 році» чинності.

Обставини, які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 передбачені статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статтею 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлені, а засуджений не заперечує проти її застосування.

З наведеного вбачається, що заяву слід задовольнити, та скоротити наполовину невідбуту частину строку покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Апеляційного суду Луганської області від 29 березня 2018 року за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, на підставі статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VІІІ.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України та положеннями Закону України «Про застосування амністії в Україні», -

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоротити наполовину невідбуту частину строку покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Луганської області від 29 березня 2018 року за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, на підставі статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VІІІ.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1