АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000625 від 04.11.2017 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні якого є двоє малолітніх дітей, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, та за їх вчинення призначено йому покарання:
-за ч.1 ст.135 КК У країни у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
-за ч.2. ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

ЄУНСС: 727/1002/18 Головуючий в І-шій інстанції:

ОСОБА_7 : 11-кп/794/229/18 Суддя-доповідач:

ОСОБА_1 : ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу, залишено застосовану тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено відраховувати з 07.11.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 3482 грн. 34 коп.

Вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він не заперечуючи правової кваліфікації своїх дій, доведеності його вини у скоєнні кримінальних правопорушень, просить оскаржуваний вирок змінити, пом`якшивши йому покарання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом при призначенні йому покарання не було враховано ряд пом`якшуючих обставин, а саме, що він з`явився до правоохоронних органів з щиросердечним зізнанням, активно сприяв розкриттю злочину, та те, що на його утримані перебувають двоє малолітніх дітей і хвора матір.

Також, зазначає, що судом було хибно взято до уваги його попередні судимості, оскільки вони вже багато років є знятими та погашеними.

Інших апеляційних скарг чи заперечень на подану апеляційну скаргу від учасників судового провадження не надходило.

Як встановлено районним судом та перевірено апеляційною інстанцією, ОСОБА_6 04 листопада 2017 року приблизно о 19 год. 40 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, керуючи мікроавтобусом марки «Mercedes-Benz-Vito», номерний знак НОМЕР_1 Республіки Литва, рухався по проспекту Незалежності в м. Чернівці, зі сторони вул. Небесної Сотні в напрямку вул. Героїв Майдану, на швидкості, що перевищує допустиму 60 км/год. в межах населеного пункту.

Наближаючись до регульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку № 86 «Є» вказаного проспекту і позначений дорожнім знаком 5.35.1(2) «Пішохідний перехід», дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР, та обладнаний світлофором, на якому горів червоний сигнал для транспортних засобів, ОСОБА_6 не зреагував на те, що тролейбус на правій смузі руху в попутному напрямку зупинився, надаючи перевагу в русі пішоходам, продовжив рух на заборонений сигнал світлофора, в результаті чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину дороги в межах вказаного регульованого пішохідного переходу на дозволений зелений сигнал світлофора. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 830 від 23.11.2017 року заподіяно смерть, яка настала від відкритої черепно-мозкової травми із забоєм речовини головного мозку та розвитком субарахноїдального крововиливу.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду обвинувачений ОСОБА_6 вчинив в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 8.7.3 (е) та 12.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету

Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року.

Також, обвинувачений ОСОБА_6 безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, зупинивши мікроавтобус марки «Mercedes-Benz-Vito», номерний знак НОМЕР_1 Республіки Литва, неподалік місця наїзду на пішохода, достовірно знаючи, що такими своїми діями він поставив ОСОБА_8 в небезпечний для життя стан, не переконався чи потребує вона допомоги, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги, а натомість, відновивши рух вказаного транспортного засобу, з місця події втік, залишивши останню на проїзній частині дороги, в безпорадному стані, позбавлену можливості вжити заходів для самозбереження.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, прокурора, який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, надавши слово усім учасникам у дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в його апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, а саме: з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Доводи апелянта про можливість пом`якшення призначеного йому покарання є необґрунтованими.
При призначенні районним судом покарання ОСОБА_6 було враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який сам з`явився до поліції із зізнанням, те, що він є одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей та непрацездатну, хвору матір, непрацює, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, було враховано думку потерпілих, які вважали, що слід призначити найсуворіше покарання, передбачене законом.

Наведене вище, дало можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, що не є максимальною межею, передбаченою санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 про неврахування судом ряду обставин, які пом`якшують його покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані районним судом при встановленні особи обвинуваченого, та у своїй сукупності були взяті до уваги при призначенні міри покарання.
Призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обґрунтованим та необхідним, та таким, що відповідає меті покарання, передбаченій ст.50 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 при призначенні покарання положень ст.69 КК України, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить, та рахує недоцільним, оскільки обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, не встановлено та в апеляційній скарзі не наведено.

Також, колегія суддів не знаходить підстав і для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, а саме застосування до нього вимог ст.ст.75, 76 КК України, оскільки він вчинив злочин проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та здійснивши наїзд на потерпілу втік з місця події.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, передбачених законом підстав для зміни вироку суду в частині призначення обвинуваченому покарання та застосування ст.ст.69, 75, 76 КК України не вбачається.
Крім викладеного, апеляційний суд встановив, що при призначенні ОСОБА_6 покарання районний суд врахував таку обставину, як судимість обвинуваченого, однак із вказаною обставиною не можна погодитися, оскільки ОСОБА_6 був звільнений попередньо від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому в силу ст.89 КК України вважається особою, що немає судимості.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність виключити з вироку вказане посилання суду, однак таке виключення не дає підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 квітня 2018 року щодо нього ж за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України без змін.

Виключити з вступної та мотивувальної частини вироку, як обставини, що характеризують особу обвинуваченого, відомості про посилання суду на судимість обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1
(12.06.2018 р. - дата засвідчення копії)