Постанова Іменем України

19 червня 2018 р.

м. Київ
справа № 396/687/15

провадження № 51-1038км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянув касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, та потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 цього ж Кодексу.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 :
на користь ОСОБА_6 14 353 грн 17 коп. матеріальної шкоди, 50 000 грн моральної шкоди, 10 500 грн витрат на правову допомогу;
на користь Новоукраїнської центральної районної лікарні 296 грн 85 коп. витрат на лікування;
на користь Кіровоградської обласної лікарні 3441 грн 95 коп. витрат на проведення лікування:
на користь держави 4869 грн 82 коп. витрат на проведення експертиз.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2016 року апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 задоволено частково, вирок місцевого суду відносно ОСОБА_8 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 цього ж Кодексу.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 :
на користь ОСОБА_6 19 181 грн 75 коп. матеріальної шкоди, 100 000 грн моральної шкоди, 24 000 грн витрат на правову допомогу;
на користь Новоукраїнської центральної районної лікарні 296 грн 85 коп. витрат на лікування;
на користь Кіровоградської обласної лікарні 3441 грн 95 коп. витрат на проведення лікування:
на користь держави 4869 грн 82 коп. витрат на проведення експертиз.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 березня 2017 року апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок місцевого суду відносно ОСОБА_8 без зміни.
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, приблизно о 00.15 год. 21 липня 2014 року, керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. К. Маркса зі сторони вул. Вокзальної в напрямку вул. Кірова в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, де в порушення вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.9(а), 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3, 23(б, д) Правил дорожнього руху України виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті цього пасажир зазначеного автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційних скаргах прокурор та потерпілий ОСОБА_6 кожен окремо, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, ставлять вимогу про скасування оскарженої ухвали апеляційного суду відносно ОСОБА_8 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Вважають, що судом апеляційної інстанції не повною мірою враховані доводи апеляційних скарг щодо невиправданої м`якості призначеного ОСОБА_8 покарання та його безпідставного звільнення від призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України. Ці доводи суд апеляційної інстанції усупереч положенням ст. 419 КПК України належним чином не спростував і, залишивши апеляційні скарги прокурора та потерпілого без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни, - своє рішення не мотивував.
В запереченнях на касаційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_6 засуджений ОСОБА_8 просить залишити їх без задоволення, а оскаржену ними ухвалу апеляційного суду без зміни.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу прокурора та заперечувала проти задоволення скарги потерпілого, потерпілий ОСОБА_6 підтримав касаційні скарги, захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення касаційних скарг.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій у касаційних скаргах прокурора та потерпілого не піддаються сумніву.

Разом із цим, відповідно до ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

З матеріалів провадження видно, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України 05 жовтня 2015 року Новоукраїнський районний суду Кіровоградської області ухвалив обвинувальний вирок, який у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2016 року було скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
При цьому, зазначеним вироком ОСОБА_8 було засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
За результатами нового розгляду Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області 22 вересня 2016 року ухвалив вирок, яким також визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КПК України, призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки і на підставі ст. 75 КК України звільнив від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Суд апеляційної інстанції переглянув це кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та потерпілого ОСОБА_6 , в яких зазначалось про невиправдану м`якість призначеного ОСОБА_8 покарання та безпідставне звільнення останнього від призначеного покарання.
При цьому, врахувавши положення ч. 2 ст. 416 КПК України, а також те, що вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_8 було скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і в ухвалі Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2016 року не було зазначено щодо необхідності при новому судовому розгляді застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, тобто не було зроблено висновку про м`якість призначеного ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області, призначивши вироком від 22 вересня 2016 року покарання, яке не є більшим від призначеного ОСОБА_8 попереднім вироком від 05 жовтня 2015 року, діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
З висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів касаційного суду.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування оскарженої ухвали апеляційного суду, у справі не встановлено.
Враховуючи викладене, підстав для призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання, зокрема незастосування положень ст. 75 КК України, суди першої та апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення від 22 вересня 2016 року та 16 березня 2017 року відповідно, не мали.
За таких обставин касаційні скарги прокурора та потерпілого не можуть бути задоволені.
Керуючись ст.ст. 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України та § 3 Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 березня 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, та потерпілого ОСОБА_6 - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3