Справа № 727/1157/18
Провадження № 1-кп/727/156/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження /ЄРДР №000078/ з обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , по обвинуваченню ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку утримання під вартою. Посилається на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що є особою раніше судимою за вчинення умисних та корисливих злочинів, а також інкримінований ОСОБА_5 злочин вчинений ним під час незнятої та непогашеної судимості. При цьому, підстав для застосування до нього іншого запобіжного заходу не вбачається. Таким чином, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Сам обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до 12.08.2018 року, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 09.10.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування до 07.12.2017 року.
У вказаній ухвалі від 09.10.2017 року про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою зазначено обставини, які стали підставами для обрання останньому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Крім того, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.12.2017 року та від 02.01.2018 року запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався. А також ухвалою суду від 19.02.2018 року під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк застосування до 20.04.2018 року, який ухвалою суду від 17.04.2018 року продовжено до 16.06.2018 року.
Станом на даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження, суд вважає, що обставини, за якими судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали; інших суттєвих обставин, котрі давали б підстави для зміни запобіжних заходів суд не вбачає.
При цьому, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, і який відповідно до ст.12 КК України, віднесений до тяжких злочинів. Окрім того, враховує той факт, що обвинувачений є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за вчинення умисних та корисливих злочинів.
При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Під істинними вимогами публічного інтересу в даному конкретному випадку, суд розуміє обставини цього кримінального провадження та її наслідки.
Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.
Таким чином, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, характер кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше неодноразово судимою за умисні та корисливі злочини, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Крім цього, за наведених обставин суд вважає, що в даному конкретному випадку слід скористатися ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні злочину із застосуванням насильства.
За наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою до 12.08.2018 року.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , визначений ухвалою суду від 19.02.2018 року, у вигляді тримання під вартою - продовжити до 12.08.2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику УВП №33 м. Чернівці.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали мені вручено 13.06.2018 року

Обвинувачений ___________________________________________