печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження на майно, 1. яке перебуває у власності у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , а саме: на квартиру загальною площею 67,2 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; на автомобіль марки Volkswagen Golf Variant 1968, (2015), червоний, № двигуна НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 від 21.10.2017; на автомобіль марки Mitsubishi Lancer 1.6 1584? (2008), червоний, № двигуна НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , свідоцтво СХХ 073481 від 03.07.2014 та передати арештоване майно в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та передати арештоване майно в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Відділом процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000224 від 19.07.2016 за підозрою власника ТОВ «ВІОТЕХСОМ» ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, та головного лікаря вказаного підприємства ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 366 КК України, а також за фактами скоєння службовими особами відповідного товариства кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 149, ч. ч. 2, 3 ст. 190, ч. 3 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України.
В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.
Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 149, ч. ч. 2, 3 ст. 190, ч. 3 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, з метою збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КП України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.
Що стосується вимоги заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 передати арештоване майно в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, необхідно зазначити наступне, питання про передачу арештованого майна в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів повинно розглядатись в порядку ст.100 КПК, а не статтями якими врегульовано накладення арешту на майно (ст.ст.170-175 КПК України). Відповідно до КПК України, прокурору надана можливість звернутись з клопотанням визначення порядку зберігання речових доказів, що передбачено ст.100 КПК України, тому в цій частині клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В :
клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.
Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно, яке перебуває у власності у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , а саме:
- на квартиру загальною площею 67,2 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;
- на автомобіль марки Volkswagen Golf Variant 1968, (2015), червоний, № двигуна НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 від 21.10.2017;
- на автомобіль марки Mitsubishi Lancer 1.6 1584? (2008), червоний, № двигуна НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 від 03.07.2014.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1