справа № 753/5611/18
провадження № 1-кп/753/1192/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000980 від 31.01.2018 року, відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 20.02.2014 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, 25.03.2015 року на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, 18.04.2017 року звільнений умовно-достроково з Прилуцької ВК в Чернігівській області з не відбутим строком 1 рік 10 місяців 23 дня, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 31.01.2018 року, приблизно о 09.25 годин, перебуваючи на виході біля торгових кас в магазині «Білла», який знаходиться по вул. Тростянецька, буд. 1-А, в Дарницькому районі м. Києва, в ході словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, кулаком лівої руки наніс один цілеспрямований удар потерпілому ОСОБА_5 в область підборіддя з правої сторони, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця - в нижньощелепній ділянці справа; перелом нижньої щелепи між 3 і 4 зубами зліва - закритий перелом нижньої шелепи, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що вказаний в обвинувальному акті день, приблизно о 09.00 год. він перебував після поховань в магазині «Білла» по вул. Тростянецькій. Охоронець магазину постійно за ним ходив за крок від нього, що його дратувало. Він спитав у охоронця, чому він за ним ходить, та що він не грабіжник, на що останній усміхнувся та пішов. Після охоронець знову став за ним ходити та, коли він виходив з магазину, у нього з охоронцем виник словесний конфлікт, оскільки останній став його словесно ображати. Він не стримався та наніс один удар лівою рукою в обличчя охоронцю, після чого пішов геть.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у висунутому проти нього кримінальному обвинуваченні визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні, та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясувавши правильність розуміння змісту цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції учасників судового провадження та роз`яснивши їм про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, розглянув справу за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як вчинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який неодружений, дітей не має, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 20.02.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25.03.2015 року іспитовий строк відносно ОСОБА_4 скасовано, та останнього направлено для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2017 року ОСОБА_4 звільнений 18.04.2017 року умовно-достроково з Прилуцької ВК в Чернігівській області з не відбутим строком покарання 1 рік 10 місяців 23 дня.

З огляду на те, що обвинувачений вчинив новий злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин середньої тяжкості, суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження можливості вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання у межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у виді одного року позбавлення волі, і відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 20.02.2014 року у виді одного року позбавлення волі.

Оскільки суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та для забезпечення кримінального провадження щодо виконання вироку, відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання необхідно рахувати з дня його фактичного затримання. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховую позицію Європейського суду з прав людини у рішенні від 04 червня 2015 року (остаточне 04 вересня 2015 року) по справі «Руслан Яковенко проти України», в якому Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити та національне законодавство України чітко передбачає, що суд, який постановляє вирок, повинен вирішити, який запобіжний захід застосовуватиметься до засудженого до набрання вироком законної сили. ( п. 46, п. 62)

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: диск «CD-R», який зберігається в матеріалах кримінального провадження прокурора, необхідно залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, у зв`язку із чим з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати з проведення судово-медичної експертизи № 260 від 19.03.2018 року у розмірі 829 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. ст.370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 20.02.2014 року у виді одного року позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Строк покарання рахувати з 30 травня 2018 року.

Речові докази: диск «CD-R», який зберігається в матеріалах кримінального провадження прокурора, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження прокурора.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1