АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/284/18 Справа № 699/371/18 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 червня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто по 30 липня 2018 року включно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Яблунівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного,

раніше судимого 27.05.2010 року вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

13.04.2018 року, близько 13.00 год., в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем свого тимчасового проживання, діючи умисно, з корисливою метою, незаконно збув ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порошкоподібну речовину білого кольору з коричневим відтінком, яка згідно висновку експерта № 697 від 05.05.2018 року містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін основу) становить 0,062 г, за що отримав грошову винагороду в сумі 100 гривень.

Вказані дії ОСОБА_8 слідчим кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконний збут психотропної речовини особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.

19.02.2018 року вказане кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198. Органом досудового розслідування є Корсунь-Шевченківське відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Крім того, 25.04.2018 року слідчим відділенням Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України по факту проведення 25.04.2018 року санкціонованого обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем тимчасового проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, що за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичні речовини.

Крім того, 29.05.2018 року слідчим відділенням Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України по факту збуту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речовини схожої на психотропну речовину амфетамін, за що останній отримав грошові кошти.

Підозрюваний ОСОБА_8 був затриманий 29.05.2018 року о 19.25 год. на підставі ст.208 КПК України.

29.05.2018 року о 22.00 год. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яку також було вручено захиснику ОСОБА_7

30.05.2018 року кримінальні провадження № 0000198 від 14.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, №0000228 від 25.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та №0000297 від 29.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України обєднані в одне провадження та присвоєно порядковий №0000198.

30.05.2018 року заступник начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01.06.2018 року у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.

Обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто по 30 липня 2018 року включно.

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки передбачені ст.194 КПК України, а саме: не залишати місце постійного проживання: с. Яблунівка Корсунь-Шевченківського району, з 20 год. до 10.00 год. щоденно; прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Звільнено ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно після оголошення даної ухвали.

Не погоджуючись з ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 червня 2018 року, прокурор Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в СІЗО №30 м. Черкаси та дослідити матеріали кримінального провадження, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної ухвали. Зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки характеристиці особи ОСОБА_8 за місцем тимчасового проживання, а саме те, що останній ніде не працює, постійних доходів не має, збуває наркотичні засоби на території району та сам їх вживає, заважає сусідам, оскільки наркозалежні люди постійно відвідують його помешкання, зокрема, у нічний час.

Разом з тим, слідчий суддя при винесенні ухвали поклав на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце постійного проживання: с. Яблунівка, Корсунь-Шевченківського району, з 20.00год. до 10.00год., щоденно, не зазначивши при цьому вулицю та номер будинку, в якому повинен перебувати ОСОБА_8 під домашнім арештом, що фактично унеможливлює контроль за його виконанням працівниками поліції/прокуратури.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про задоволення апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника про безпідставність задоволення апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Відповідно до п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу.

Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя місцевого суду виходив з того, що при складанні підозри органом досудового розслідування були допущені порушення вимог кримінально-процесуального закону та частково надані матеріали ніяким чином не стосуються оголошеної підозри ОСОБА_8 .

При цьому, слідчий суддя місцевого суду по суті дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на обґрунтовану підозру вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним збутом психотропної речовини.

Посилання прокурора, як на підставу скасування ухвали слідчого судді місцевого суду, а саме на те, що слідчим суддею не надано належної оцінки характеристиці особи ОСОБА_8 за місцем тимчасового проживання, є помилковими, так як в судовому засіданні як апеляційної інстанції, так і в суді 1 інстанції встановлено допущені порушення вимог кримінального процесуального закону при складанні підозри ОСОБА_8 та обставини, які ставлять під сумнів вірність кваліфікації дій останнього та доказів вчинення ним злочину, передбаченого ст. 309 КК України не надано. Однак, беручи до уваги обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним збутом психотропної речовини, судимість останнього за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 4років 1місяць позбавлення волі, звільнений у зв`язку з відбуттям покарання, доцільно застосування відносно останнього запобіжний заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків, так як, на даний час, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного, спосіб життя, обставин події кримінального провадження, прийшов до вірного висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 та у зв`язку із наведеним, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.181, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 червня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто по 30 липня 2018 року включно, ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :