ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3899/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" липня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги заявника у справі № 753/1244/18, провадження № 1-кс/753/3545/18 -

ВСТАНОВИВ:
17.07.2017, 18.07.2018 до мого провадження надійшла заява про відвід з доповненнями, в обґрунтування якої заявник зазначив, що слідчим суддею було порушено його право власності, оскільки слідчий суддя ОСОБА_6 , не повернула заявнику паспорт протягом 40 хв. Отже, заявник вважає, що слідчий суддя мала можливість незаконно використати його, що в подальшому може бути предметом досудового розслідування відповідного злочину за заявою ОСОБА_4 . Таким чином у заявника є всі підстави вважати, що слідчий суддя ОСОБА_5 є упередженою і не може приймати участь у розгляді скарги заявника.

Заявник будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви про відвід до суду не з`явився, про поважність причин неявки у заявах про відкладення розгляду не повідомив.

Ні дух, ні буква статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не перешкоджають особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Слідчий суддя вважає, що неявка заявника має місце не з поважних причин, хоча останній був обізнаний про призначені судові розгляди заяви про відвід, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що заявник добровільно відмовився від того, щоб взяти участь у розгляді поданої ним заяви, зловживаючи своїми правами, штучно створюючи підстави для відкладення судових засідань. Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність заявника

Прокурор зазначив, що заява є надуманою і обставини викладені в заяві та додатку не передбачені чинним кримінально - процесуальним законом.

Дослідивши заяву додаток до заяви, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь-яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання Суд часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).
Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).
У рамках суб`єктивного підходу суд завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).
Для того, щоб вирішити, чи у даній справі є правомірні підстави сумніватись в неупередженості судді, слід взяти до уваги думку скаржника, якій, проте, не можна надавати вирішальної ролі. Визначальною є потреба встановити, чи його оцінка може вважатись об`єктивно виправданою (Ferrantelli і Santangelo проти Італії, § 58; Padovani проти Італії, § 27).
Заявник не навів жодної обґрунтованої обставини порушення прав останнього як скаржника під час розгляду поданої ним скарги.
На думку слідчого судді вказана скарга ґрунтується на формальних міркуваннях, вигаданих доводах скаржника про порушення його прав, які не є об`єктивно виправданими. Обставини викладені у заяві про відвід та додатку до неї, на думку слідчого судді, направлені не на відновлення порушеного права заявника, а на зловживання такими правами і жодним чином не пов`язані із виконанням суддею покладених на неї обов`язків під час розгляду скарги заявника.
З поданих матеріалів скарги вбачається, що суддею ОСОБА_5 , дотримано відповідні норми кримінально - процесуального закону після надходження скарги заявника до її провадження.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що подання заяви про відвід повинно містити беззаперечні обставини, які б поза розумним сумнівом могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді. У іншому випадку такі дії, розцінюються, як тиск на суд і можуть мати негативні наслідки для заявника.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що заява про відвід є надуманою та спрямованою на здійснення тиску на суд, що є неприпустимим.
Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду скарги заявника у справі № 753/1244/18, провадження № 1-кс/753/3545/18 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: