Справа №463/3280/17
Провадження №1-кп/463/163/18
В И Р О К
іменем України

25 липня 2018 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0003067 від 22.09.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з вищою незакінченою освітою, не одруженого, зареєстрованого як фізична особа-підприємець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 22 вересня 2014 року близько 00 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні бару «Буковський», що за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 3, на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли внаслідок словесного конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, із застосуванням колючо-ріжучого предмету типу ножа, умисно під час бійки із потерпілим завдав останньому множинні удари у життєво важливі органи, спричинивши п`ять колото-різаних ран на животі та лівій стороні тулуба, три з яких були проникаючими у черевну порожнину, тобто спричинив тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Після чого з місця вчинення злочину втік.

Таким чином, ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину не визнав та пояснив, що 22.09.2014 року близько 00.00 год. перебував із знайомими в приміщенні бару «Буковський», що за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 3. Коли частина їх компанії сиділа за столиком, до них підійшли невідомі особи в стані алкогольного сп`яніння, нецензурно лаялися та агресивно себе поводили. А саме, як зараз відомо, потерпілий ОСОБА_7 почав пред`являти претензії, про когось розпитувати. Щоб охолодити його поведінку ОСОБА_6 плеснув на нього пивом з банки. ОСОБА_7 направився в його бік і першим наніс удар в вилицю, в той час вони перебували біля столика, поруч були і інші особи. Після удару вони опинилися на дивані, потерпілий був зверху та продовжував наносити удари, він в свою чергу максимально притискався до дивану, щоб уникнути ударів. Через 10-15 секунд хтось підняв ОСОБА_7 , куди він пішов не бачив. Коли він також піднявся побачив, що якась невідома жінка проводить відеозйомку подій, на що він зробив зауваження. Приблизно через п`ять хвилин, щоб уникнути подальшого конфлікту та бійки, яка відбувалася між іншими особами, забрав свою дівчину, їх речі і вони покинули заклад. Вже пізніше побачив порізаний палець і кров на одязі і вирішив, що це від уламків розбитого скла, яке було на місці події. Будь-яких гострих предметів, в тому числі ножа у нього при собі не було, колото-різаних чи інших ран потерпілому не наносив і не мав наміру наносити. З місця події не тікав, оскільки не відчував за собою вини, а десь через два дні поїхав з міста.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 21.09.2014 року близько 21.00 год. він разом із знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли в бар «Буковський», що за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 3, де розпивали спиртні напої. В барі відпочивала ще одна компанія незнайомих хлопців та дівчат. Близько 00.00 год. коли виходили на вулицю покурити ОСОБА_10 повідомив, що хтось з цієї компанії його образив. Вони підійшли до столика, за яким сиділи двоє хлопців і дівчина, серед них був, як зараз відомо, ОСОБА_6 . ОСОБА_7 запитав де той чоловік, що образив його друга, що вони відповіли не пам`ятає, але як він зрозумів того кого вони шукали за столиком не було. Після цього, коли він стояв спиною до столика, ОСОБА_6 кинув в нього банкою з пивом, на що він розвернувся, і наніс обвинуваченому удар в обличчя. Між ними почалася бійка. Удар був сильним, від чого вони впали на диван і далі боролися, а саме ОСОБА_6 лежав спиною на дивані, а він зверху. Потерпілий відчував удари по тулубу. Через 10-15 секунд відчув удари справа і як хтось його стягує на підлогу, після чого втратив свідомість і прийшов до себе на вулиці біля бару, коли невідомий чоловік сидів біля нього до приїзду швидкої медичної допомоги. Він був без верхнього одягу і тоді побачив та зрозумів, що йому нанесли ножові поранення. В руках ОСОБА_6 не бачив колючо-ріжучих предметів, як і не бачив моменту нанесення йому тілесних ушкоджень. Але виходить з того, що він бився лише з ОСОБА_6 , в той час захищав своє обличчя від ударів, і в нього виявлено ножові поранення в ділянці живота та тулуба зліва, а тому ніхто інший крім обвинуваченого в той час не міг нанести йому тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони обвинувачення ОСОБА_11 показав, що 22.09.2014 року вночі з ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відпочивали в барі «Буковський», розпивали спиртні напої. За іншим столиком відпочивала компанія, серед якої був, на той час їм незнайомий, ОСОБА_6 . У ОСОБА_13 виник конфлікт з кимось із цих хлопців, тому ОСОБА_7 підійшов до їх столика, розмова відбувалася на підвищених тонах, хтось із цієї компанії вилив на потерпілого банку пива, почалася бійка, обвинувачений і потерпілий опинилися на дивані, а ОСОБА_10 на землі. Оскільки між іншими учасниками також відбувалася бійка, хтось із присутніх наніс і йому удар ззаді, тому не спостерігав за ОСОБА_7 . Вже пізніше побачив його на вулиці. Детально відтворити події не може, оскільки він як і інші перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони обвинувачення ОСОБА_14 показав, що по подіях, що мали місце 22.09.2014 року в барі «Буковський» його засуджено за хуліганство, а саме він був учасником бійки з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 . На місці події він був із знайомими, серед яких був ОСОБА_6 . Оскільки між двома компаніями виник конфлікт і він був безпосереднім учасником бійки, то за діями інших не спостерігав, а саме хто з ким бився. Підтвердив лише, що ОСОБА_7 перший розпочав конфлікт та перший наніс удар ОСОБА_6 . Також бачив як вони боролися на дивані, і саме він скинув ОСОБА_7 з ОСОБА_6 . Куди вони після цього пішли не зауважив. Він особисто колото-різаних ран ОСОБА_7 не наносив і не бачив щоб інші наносили.

Також в судовому засіданні досліджено письмові докази сторони обвинувачення.

Як вбачається з витягу з ЄРДР (а.с.128) 22.09.2014 року внесено інформацію по факту нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а саме множинні ножові проникаючі поранення передньої черевної стінки.

Згідно з рапортами працівників Личаківського РВ (а.с.130,131) 22.09.2014 року о 00.20 год. від диспетчера «103» надійшло повідомлення, що зателефонувала невідома жінка та повідомила про ножове поранення мужчини на вул. Франка, 3 у м. Львові, а о 01.15 год. від чергового лікаря ТП-3 надійшло повідомлення, що БШМД № 15 із вул. Франка, 3 у м. Львові доставила ОСОБА_7 із ножовими проникаючими пораненнями черевної стінки.

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.144-146) потерпілий повідомив, що 22.09.2014 року в приміщенні бару «Буковський» невідомі особи завдали йому ножові поранення та інші тілесні ушкодження.

В протоколі огляду місця події від 22.09.2014 року з долученою фототаблицею (а.с.132-138) відображено розміщення меблів в барі «Буковський» на вул. Франка, 3, наявність мокрих слідів на підлозі, дивані, поверхні стола, в залі № 2 на дивані біля столику наявні плями рідини бурого кольору, біля барної стійки складені пляшки з-під пива, які на час огляду прибрані із столиків, а також уламки скла.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.09.2014 року (а.с.139-143) в приміщенні КМ ЛШМД на вул. Миколайчука, 9 у м. Львові оглянуто одяг потерпілого светр, джинси, ремінь, пара кросівок, пара шкарпеток із слідами речовини бурого кольору.

В ході судового розгляду досліджено DVD-R диск із відеозаписом подій 22.09.2014 року в приміщенні бару «Буковський», який визнано речовим доказом у справі, а також протокол огляду документів та перегляду вказаного відеозапису від 23.09.2014 року (а.с.147-155). З таких вбачається, що 22.09.2014 року в барі «Буковський» відпочиває дві компанії молодих людей, серед яких є обвинувачений із знайомими та потерпілий з друзями. Коли ОСОБА_7 підходить до столика, де сидить ОСОБА_6 на нього виливають пиво, він струшує рідину з голови та одягу, повертається та наносить удар. Як встановлено з пояснень сторін саме потерпілий першим наніс удар ОСОБА_6 , який вилив на нього пиво. Далі між всіма учасниками виникає бійка, зокрема потерпілий та обвинувачений боряться на дивані. Після чого ОСОБА_14 наносить удари ОСОБА_7 . Тоді потерпілий виходить з залу. З запису не вбачається в який момент, хто саме, де і яким чином наніс потерпілому ножові поранення.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2014 року (а.с.156-157) потерпілий впізнав ОСОБА_6 . При цьому, в протоколі вказано, що впізнав як особу, яка нанесла йому ножові поранення, хоча по його поясненнях це не є твердженням, а його припущенням, так як в виниклій ситуації на його думку ніхто інший не міг спричинити таких тілесних ушкоджень.

При проведенні слідчого експерименту 16.06.2017 року (а.с.165-183) з участю потерпілого ОСОБА_7 у присутності понятих, він надав практично такі ж пояснення як в судовому засіданні, за виключенням того, що хтось йому наносив удар після того як на нього вилили пиво. Хоча в засіданні ствердив, що перший наніс удар ОСОБА_6 .

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 382/14 від 26.09.2014 року (а.с.159-162) у ОСОБА_7 виявлені наступні ушкодження: рана передньої черевної стінки зліва, яка проникає в черевну порожнину з пошкодженням петлі тонкої кишки, три рани лівої бокової поверхні грудної клітки у 8-му, 10-му та 11-му міжребер`ях по аксилярних лініях, рана в 8-му міжребер`ї проникає в ліву плевральну порожнину, ускладнена лівобічним гемопневмотораксом, з пошкодженням діафрагми, проникає в черевну порожнину, рана в 10-му міжребер`ї проникає в черевну порожнину, рана в 11-му міжребер`ї сліпо закінчується в м`язах черевної стінки, рана в лівій поперековій ділянці сліпо закінчується в м`язах попереку. Рани утворились незадовго до поступлення в лікарню від п`ятиразової дії гострого колючо-ріжучого предмету, могли бути причинені 21-22.09.2014 року від ударів ножем або іншим подібним предметом, відносяться: рана передньої черевної стінки зліва, проникаюча в черевну порожнину, рана у 8-му міжребер`ї зліва, яка проникає в ліву плевральну та черевну порожнини, рана в 10-му міжребер`ї зліва, яка проникає в черевну порожнину до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння; рана в 11-му міжребер`ї зліва по аксилярній лінії та рана лівої поперекової ділянки, які сліпо закінчуються в м`язах, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Крім того, у ОСОБА_7 є синяк та садно в лівій щічно-нижньо-щелеповій ділянці, садно в лівій надлопатковій ділянці, які утворились від контакту з тупими предметами, могли бути причинені 21-22.09.2014 року одночасно з причиненням ран грудної клітки та живота від ударів тупими предметами, відносяться до легкого тілесного ушкодження. Згідно результатів токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_7 виявлено 1,23 проміле етанолу, в сечі 1,71 проміле етанолу, що свідчить про стан алкогольного сп`яніння.

Як на підтвердження обставин про те, що ОСОБА_6 втік з місця події сторона обвинувачення покликається на постанову про оголошення його розшуку та на інформацію про оформлення через систему АСК ПП УЗ проїзних документів на прізвище ОСОБА_16 (а.с.158, 163-164). З останнього вбачається, що ОСОБА_6 23.09.2014 року вибув з м. Львова, чого він і не заперечує.

Враховуючи зібрані та досліджені у кримінальному провадженні докази, відповідно до ст. 368 КПК України, судом беззаперечно встановлено, що мало місце діяння, яке містить склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 КК України.

Так, 22.09.2014 року ОСОБА_7 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження. Події мали місце у барі «Буковський» на вул. Івана Франка, 3 у м. Львові, обставини розвитку яких аналогічно описали обвинувачений, потерпілий та свідки, такі відтворені у письмових та речових доказах.

Разом з тим, аналізуючи і оцінюючи зібрані та досліджені у кримінальному провадженні докази, кожний з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 .

У відповідності до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
В ході судового розгляду не здобуто жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 . Підтвердження того, що саме ОСОБА_6 наніс потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження не міститься ні в показаннях учасників провадження, свідків, ні в письмових та речових доказах. Так, з відеозапису події не вбачається в який момент і хто саме наніс потерпілому ножове поранення, і що таке було нанесено на дивані в барі, не встановлено факту наявності в обвинуваченого в той час будь-яких колюче-ріжучих предметів. Наявність слідів речовини бурого кольору на дивані можлива від рани на руці обвинуваченого, яка утворилася від пошкодження розбитим склом, яке було в приміщенні закладу, про що він незмінно вказував з часу його затримання (а.с.121-122,213). Сумнівною також видається та обставина, що в такому розташуванні як перебував потерпілий на дивані ножові поранення йому міг спричинити лише ОСОБА_6 , оскільки відбувалася бійка між іншими особами, які були поруч і той факт, що тяжкі ушкодження були нанесені саме на дивані не підтверджений доказами.

Натомість, пояснення потерпілого, що у виниклій ситуації ніхто інший не міг нанести йому такі ушкодження, крім обвинуваченого, є виключно припущенням. Насамперед, при зверненні до правоохоронних органів заявник не вказував на конкретну особу, яка нанесла йому ножові поранення, а при наданні пояснень експерту 26.09.2014 року ОСОБА_7 зазначав, що удари йому наносили декілька осіб, детально обставин травми не пам`ятає. Під час розгляду справи про обвинувачення ОСОБА_14 24.11.2014 року, якого було засуджено за хуліганство, де потерпілими були ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , по тих же подіях, потерпілий висловлював припущення, що ножові поранення йому наніс саме ОСОБА_18 , а після цього при проведенні слідчого експерименту 16.06.2017 року в даному провадженні припускав, що такі поранення міг нанести ОСОБА_6 , оскільки він бився лише з одним хлопцем. В той час як за обставинами достовірно встановлено, що, серед іншого, ОСОБА_14 наносив удари ОСОБА_7 . На переконання суду, за тих обставин, що бійка відбувалася одночасно і хаотично між кількома учасниками, а ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння, він не міг реально оцінити події, які відбувалися і всі його показання є припущенням, на яких не може ґрунтуватися обвинувачення.

Покликання сторони обвинувачення, що ОСОБА_6 втік з місця події, переховувався від слідства суд оцінює критично, оскільки його вибуття з м. Львова 23.09.2014 року, фактично через день після події, логічно пояснюються тим, що м. Львів не було його постійним місцем проживання.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено і дослідженими доказами не підтверджено, що ОСОБА_6 наніс потерпілому будь-які тілесні ушкодження, і саме він спричинив йому тяжке тілесне ушкодження, а тому ОСОБА_6 належить виправдати з підстави недоведеності, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КК України вчинене обвинуваченим.

Речовий доказ в кримінальному провадженні, який знаходиться при матеріалах справи DVD-R диск із відеозаписом подій слід залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Інших даних про наявність у справі речових доказів стороною обвинувачення не надано.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати з підстави недоведеності вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Речовий доказ в кримінальному провадженні, який знаходиться при матеріалах справи DVD-R диск із відеозаписом подій залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1