Справа № 159/2976/18
Провадження № 1-кп/159/291/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001076 від 15.05.2018, на підставі угоди про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель

Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги чинного законодавства, зокрема Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, у травні 2016 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невідомої особи придбав ніж, який є мисливським ножем загального призначення, відноситься до короткоклинкової холодної зброї колюче ріжучої дії, виготовлений саморобним способом. Вказаний ніж ОСОБА_4 зберігав для власного користування за місцем проживання по АДРЕСА_1 . У подальшому, в травні 2018 року, більш точного часу не встановлено, діючи умисно, з метою незаконного носіння холодної зброї, помістив даний ніж до бардачка автомобіля марки «Opel Omega», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та при керуванні вказаним автомобілем здійснював незаконне переміщення вказаного ножа до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції на перехресті вул. Фестивальна вул. Б.Хмельницького в м. Ковелі 15.05.2018 у період часу з 00 год. в. по 00 год. 40 хв.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування, 14 червня 2018 року між прокурором Ковельської місцевої прокуратури з однієї сторони та підозрюваним в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, укладена угода про визнання винуватості.

За умовами даної угоди, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, сторонами погоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання згідно санкції ч. 2 ст. 263 КК України. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала.
Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена.
Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої міри покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого та стягнути з нього в дохід держави витрати за проведення судової експертизи холодної зброї в сумі 858 гривень.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 червня 2018 року між прокурором Ковельської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001076 від 15.05.2018.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи холодної зброї в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:
- оптичний носій інформації (диск) DVD-R, об`ємом пам`яті 4,7gb з відеоматеріалами від 15.05.2018, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- ніж, який складається з клинка, обмежувача та руків`я, загальною довжиною 270 мм., який був вилучений 15.05.2018 у ОСОБА_4 , який передано на зберігання до ВЛМТЗ ГУНП у Волинській області, - знищити.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1