Справа № 570/3795/18
номер провадження 1-кп/570/330/2018
У Х В А Л А
20 серпня 2018 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0006609 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006609 від 03.10.2017 рокувідносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт за формою та змістом відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Дане кримінальне провадження підсудне Рівненському районному суду Рівненської області.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

При вирішенні у підготовчому судовому засіданні питань, визначених ст. 315 КПК України, прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки:

- останнім вчинено діяння, одне із яких кваліфікується як тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна;

- обвинувачений може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до суду з метою умисного затягування часу при розгляді справи та подальшого ухилення від кримінальної відповідальності.

Прокурор також як аргумент заміни запобіжного заходу на найбільш тяжкий навів факти неодноразового порушення вже обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, останній факт з яких набув широкого суспільного резонансу, оскільки обвинувачений вчинив ДТП під час перебування під домашнім арештом, а після вчинення цього ДТП погрожував журналістці фізичною розправою.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, вказав, що є ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають суду підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені вищезазначеною статтею.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Послався на те, що жодного випадку неявки до слідчого на досудовому слідстві не зафіксовано.

Його захисник послався на невмотивованість клопотання прокурора, безпідставність посилання прокурора на факти порушення обвинуваченим попереднього запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Також висловив думку про необхідність вручення прокурором клопотання обвинуваченому про зміну запобіжного заходу в порядку ч.2 ст. 184 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Положення ч.3 ст. 315 КПК України стосуються виключно процедури розгляду клопотань учасників судового розгляду та не стосуються процедури подачі таких клопотань, які регламентовані розділом 2 КПК України. Отже, на думку суду, позиція захисника щодо необхідності вручення прокурором клопотання обвинуваченому за три години до його розгляду є невірним тлумаченням ст. 315 КПК України, оскільки вручення клопотання передбачене виключно на стадії досудового слідства. А клопотання, які заявляються сторонами на етапі судового розгляду ( у тому числі і в підготовчому судовому засіданні оголошуються за принципом безпосередності у судовому розгляді і розглядаються після їх заявлення).
Також суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1-п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1-п. 11 частини 1 вказаної статті.

В ході обговорення питання доцільності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту, встановлено такі відомості: ОСОБА_4 не працює, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.

На цей час свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних, суд уважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 вказаного Кодексу є дійсними.

При цьому, вони обумовлені у світлі як вказаних відомостей, так і факторів, пов`язаних з характером вказаної особи, його моральністю і поведінкою, місцем проживання, майновим станом, сімейними зв`язками, з огляду на що об`єктивною реальністю є наявність обставин, які визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків, вони є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними у клопотанні матеріалами, як і інші обставини, визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що інший захід забезпечення кримінального провадження, окрім взяття під варту, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, убезпечить від порушень цього запобіжного заходу за наявності фактів систематичного порушення обвинуваченим раніше обраного запобіжного заходу суду не наведено, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом.

Щодо питання того, чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів, пов`язаних з характером вказаної особи, їх моральністю, місцем проживання, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Наявність підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу слід оцінювати в кожній справі з врахуванням його особливостей. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі але, при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є необхідною умовою законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§§ 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 у справі "Корчуганова проти Росії", §§ 66, 67 рішення ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі "Рохлина проти Росії", §§ 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008 у справі "Мамедова проти Росії", § 79 рішення ЕСПЛ від 10.02.2011 по справі "Харченка проти України", §§ 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 у справі "Долгова проти Росії").

З огляду на зазначене, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 315 КПК України, клопотання прокурора задовольнити, та змінити обвинуваченому запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Однак, суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміновані обвинуваченому діяння.

Також, суд враховує вимоги ст. 183 КПК України та вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі, яка буде достатньою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 вказаного Кодексу, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 147280 (сто сорок сім тисяч двісті вісімдесят) гривень та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. При цьому враховуючи майновий стан особи та обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що такий розмір застави відповідає принципу розумності та справедливості.

У разі внесення застави на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2017 за №0006609 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України.

Кримінальне провадження розглянути у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.Дубенська 25 Б) "27" вересня 2018 р. о 14:00 годині

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.10.2018 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 147 280 (сто сорок сім тисяч двісті вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок 0559, код банку одержувача (МФО) 820172, банк одержувача Державна казначейська служба України м. Київ, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

В разі внесення застави на строк не більше строку дії ухвали покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- заборонити цілодобове відвідування розважальних закладів м. Рівного (кафе, кафетерії, бари, ресторани, нічні клуби та інше)
- в період з 22 години до 07 години наступного дня заборонити відвідувати громадські місця м. Рівного;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-підварти та повідомити усно і письмово прокурора Рівненської місцевої прокуратури та Рівненський районний суд Рівненської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинуваченого ОСОБА_4 він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

В судове засідання конвоювати обвинуваченого, повідомити захисника та прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Суддя ОСОБА_1