У Х В А Л А
іменем України

22 серпня 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 від 18.06.2018 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000081, -

В С Т А Н О В И В:

17.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 про скасування постанови від 18.06.2018 р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000081 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Скаргу мотивовано тим, що слідчий, не виконавши всі необхідні слідчі дії, не зібравши відповідні докази, 18.06.2018 р. виніс постанову про відмову у визнанні його, заявника, потерпілим від вчиненого кримінального правопорушення. Посилаючись на те, що постанова винесена слідчим безпідставно, просить задовольнити скаргу та скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000081.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав.

Слідчий Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, при цьому відсутність посадової особи органу досудового розслідування не є перешкодою для розгляду скарги. ( ч. 3 ст. 306 КПК України)

Дослідивши надані матеріали, заслухавши думку заявника, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про визнання потерпілою.

Частиною 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Виходячи з наведеного, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст. 55 КПК.

Стаття 110 КПК України передбачає, що постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Постанова слідчого, прокурора складається в тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зокрема, в порушення вимог ст.ст.55, 110 КПК України, слідчим у постанові не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави відмови у визнанні заявника потерпілою, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Основним завданням суду при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування (ст. 2 КПК України)

З огляду на положення КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування повинно бути вмотивовано рішення з очевидними і достатніми підставами відмови у визнанні потерпілою особи, оскільки на це вказують положення ст.55 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 від 18.06.2018 р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000081,- задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 від 18.06.2018 р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000081.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1