Ухвала
Іменем України
12 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 785/3022/18

провадження № 51-7445 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2018 року,
встановив:
Ухвалами слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року, задоволені клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , погоджені прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом негласного зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі «Київстар» та «Інтертелеком» каналу зв`язку НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також шляхом негласного застосування технічних засобів аудіо-відеоконтролю, негласної фіксації та обробки із використанням технічних засобів розмови цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з його діяльністю або за місцем перебування, строком на два місяці, тобто до 27 квітня 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вказаних ухвал слідчого судді.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 11 червня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з наданням йому десятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

Зокрема, в цій ухвалі вказано, що у касаційній скарзі містилися суперечності, а саме у мотивувальній частині касаційної скарги ОСОБА_4 оскаржував ухвалу апеляційного суду від 11 червня 2018 року, а у прохальній частині цієї скарги просив скасувати ухвали слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року, при цьому не наводив обґрунтування щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваних ним судових рішень, а також допустив невизначеність в касаційній скарзі, щодо того в якому судовому провадженні та з яких підстав підлягає перегляду оскаржувані судові рішення.
До того жвимоги ОСОБА_4 були викладені не у відповідності до статті 436 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а касаційна скарга не містила і його застережень щодо участі у касаційному розгляді.
Також у вказаній ухвалі ОСОБА_4 роз`яснювалися вимоги статті 427 КПК, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК.
При цьому ОСОБА_4 в резолютивній частині цієї ухвали визначено строк на усунення недоліків та роз`яснено порядок їх виконання.
В межах встановленого строку на усунення недоліків ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з повторною касаційною скаргою.
Проте скаржник повторно не дотримався вимог статті 427 КПК та не врахував вказівок суду касаційної інстанції.
Зокрема, повторна касаційна скарга ОСОБА_4 знову не містить обґрунтувань щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного ним рішення апеляційного суду.
При цьому зміст касаційної скарги повторно зводиться до оспорення порядку розгляду клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій та його обґрунтованості.
До того ж ОСОБА_4 у касаційній скарзі знову порушує питання про перегляд в касаційному порядку ухвали Апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2018 року відповідно до положень Глави 32 КПК та одночасно про перегляд цієї ухвали за нововиявленими обставинами в порядку Глави 34 КПК, чим допустив суперечності у своїй касаційній скарзі.

Крім того, вимоги ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції щодо призначення до нового розгляду його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду від 11 червня 2018 року, знову викладені не у відповідності до статті 436 КПК.
Отже, скаржник не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, а відтак його касаційна скарга підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:

Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргуна ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3