справа № 208/3365/17
провадження № 1-кс/208/1433/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури: ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області: ОСОБА_4 , заявника: ОСОБА_5 , представника заявника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду в м. Кам`янське клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді від 11 липня 2017 року по кримінальному провадженню № 0001220 внесеного 06.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.301 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська звернувся адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 з клопотанням в якому просить скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 11 липня 2017 року по кримінальному провадженню № 0001220 внесеного 06.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.301 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 11 липня 2017 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області винесено ухвалу у справі № 208/3365/17, провадження 1-кс/208/1048/17. Даною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме на нетбук «Acer» sLUSDE0C0530431A56F1601 чорного кольору; ноутбук «Lenovo» чорного кольору sCB17421908p; переносний жорсткий диск «Philips» model SDE 5170VC/97; мікроSD Adapter; флеш-накопичувач «Verico»32Gb; шість дисків з них два CD+R та чотири DVD+R; мобільний телефон «CAT» IMEI НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 , сим карти № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; переносний жорсткий диск «PQI Portable HDD H550D33311» чорного кольору який належить громадянину ОСОБА_5 на підставі приватної власності. До даного кримінального провадження ОСОБА_5 ніякого відношення не має. На теперішній час з матеріалів кримінального провадження не вбачається що відносно майна ОСОБА_5 на яке було накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім цього матеріали кримінального провадження не містять доказів що існує потреба в застосуванні арешту майна громадянина ОСОБА_5 . Як свідчать матеріали кримінального провадження відносно громадянина ОСОБА_5 кримінальне провадження не порушувалося підозра громадянину ОСОБА_5 за будь який злочин передбачений чинним законодавством не пред`являлася. Враховуючи що з моменту накладання арешту, а саме з 11 липня 2017 року по теперішній час підозра за даним кримінальним провадженням ОСОБА_5 не пред`являлася, майно вилучене у громадянина ОСОБА_5 речовим доказом по справі не визнавалося, заявник вважає що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні під арештом його майна і ухвала підлягає скасуванню.

Адвокат в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Слідчий в судовому засіданні просив не скасовувати ухвалу повністю, оскільки є ще потреба в арешті ноутбуку «Lenovo» чорного кольору sCB17421908p; переносний жорсткий диск «Philips» model SDE 5170VC/97 оскільки проведені ще не всі дослідження, тому не заперечував проти часткового задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав думку слідчого та також не заперечував проти часткового задоволення клопотання адвоката.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало встановлення ІР адреси « НОМЕР_5 » та «178.219.87.247», з яких за допомогою програмних комплексів та через пірингові мережі протягом 2016-2017 років здійснювалось розповсюдження продукції, що згідно міжнародних норм може бути віднесена до дитячої порнографії. За вказаним фактом СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровські області були внесені 06.06.2017 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001220 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.301 КК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи вказують на те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів що існує потреба в застосуванні арешту усього майна, яке належить громадянину ОСОБА_5 , крім того відносно громадянина ОСОБА_5 кримінальне провадження не порушувалося, що з моменту накладання арешту, а саме з 11 липня 2017 року по теперішній час підозра за даним кримінальним провадженням ОСОБА_5 не пред`являлася, майно вилучене у громадянина ОСОБА_5 речовим доказом по справі не визнавалося, тому є всі підстави для часткового задоволення клопотання.

При постановленні ухвали про накладення арешту слідчим суддею встановлено, що арешт необхідний з метою забезпечення речових доказів, та арештоване майно підпадає під визначення ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 7 КПК України, міст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї ; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.
Коментована стаття закріплює загальні засади кримінального провадження, які у своїй основі співзвучні з нормами Конституції України, що визначають сутність взаємин людини і громадянина з державою (її органами), закріплюють права, свободи і обов`язки людини і громадянина у таких взаєминах, встановлюють основи організації і діяльності правоохоронних, правозахисних органів і суду та визначають основні засади судочинства, зокрема в кримінальному провадженні.
Засади кримінального провадження - це закріплені у Конституції України, загальновизнаних міжнародних актах та у кримінальному процесуальному законодавстві фундаментальні (базові) керівні для учасників провадження положення, що виражають і визначають найістотніші властивості провадження, вимоги до правил і способу діяльності, насамперед, органів і службових осіб, які ведуть кримінальне провадження, та є гарантіями забезпечення дотримання прав, свобод, законних інтересів тих учасників провадження, які залучаються до нього, а в підсумку виконання завдань кримінального провадження.
Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "ОСОБА_4 проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін доведено що минувала потреба в накладенні арешту на майно та вважає, що втручання держави у право заявника на розпорядження майном, забезпечує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав та інтересів конкретної особи, а відтак, слідчий суддя знаходить підстави для часткового задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді від 11.07.2017 року, а саме: на нетбук «Acer» sLUSDE0C0530431A56F1601 чорного кольору; мікроSD Adapter; флеш-накопичувач «Verico»32Gb; шість дисків з них два CD+R та чотири DVD+R; мобільний телефон «CAT» IMEI НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 , сим карти № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; переносний жорсткий диск «PQI Portable HDD H550D33311» чорного кольору, в частині заборони використання та розпорядження цим майном.

В іншій частині ухвалу слідчого судді від 11.07.2017р. залишити без змін.

Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому та прокурору.
Копію ухвали надіслати прокурору та слідчому.
Ухвала слідчого судді набирає законної з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1