Провадження № 11-кп/792/149/18
Справа № 688/1549/17 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2017 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2017 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_9 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Хмельницької області від 18 липня 2002 року.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_9 , як на нововиявлені, фактично зводяться до повторного дослідження доказів у кримінальній справі та не є підставами для перегляду вироку щодо нього.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою справу направити на нове досудове розслідування, ухвалити ухвалу про призначення йому покарання на визначений строк, обмежившись відбутим ним покаранням, звільнивши його з-під варти в залі суду. Вважає, що ухвала суду є такою, що постановлена з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на основі неповно з`ясованих обставин справи і без врахування інших даних, що мають суттєве значення для правильного та обґрунтованого рішення. Зазначає, що судом не було надано належної оцінки його доводам, які, на його думку, є нововиявленими обставинами, що він був засуджений суддями, які були не уповноважені на здійснення правосуддя, оскільки не складали суддівської присяги, в справі сфальсифікований протокол судового засідання, висновки суду ґрунтуються на неправдивих показаннях свідків, потерпілої, а суд безпідставно не прийняв до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_10 .

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити заяву засудженого ОСОБА_9 . Вказує, що судом було порушено вимоги кримінального процесуального закону при розгляді заяви засудженого, позаяк ні засуджений, ні захисник не були ознайомлені з матеріалами кримінальної справи, безпідставно було відмовлено в приєднанні письмових пояснень ОСОБА_10 , про якого не було відомо на час ухвалення апеляційним судом вироку суду щодо засудженого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання доводів апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг засудженого та захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги засудженого та його захисника задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як видно з матеріалів провадження вироком апеляційного суду Хмельницької області від 18 липня 2002 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 125, ст. 70 КК України, та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду України від 15 жовтня 2002 року вирок апеляційного суду в частині засудження ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України скасовано і справа в цій частині була закрита. В решті вирок суду залишено без зміни.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Розглянувши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду та ухваливши рішення про залишення її без задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявником ОСОБА_9 не було наведено жодних підстав, передбачених п.п. 1, 3 і 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, з яких вирок суду підлягає перегляду за такими обставинами. Суд першої інстанції вірно зауважив, що обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами може бути те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, самому засудженому, в матеріалах справи не висвітлені, відповідно, не були відомі суду, та потребують окремого розслідування.

Апеляційний суд, погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, вважає, що ті обставини, на які посилався засуджений в своїй заяві та обидва апелянти в своїх апеляційних скаргах, дійсно не є такими (нововиявленими обставинами) відповідно до положень ст. 459 КПК України. Фактично засуджений порушує питання щодо невірної кваліфікації його дій, непричетності до вчиненого, вказував, що свідки, потерпіла його оговорили. Проте суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що наведені докази були предметом дослідження в судах, показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_13 були предметом дослідження судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази свідчили, що в особових справах суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в апеляційному суді відсутні бланки присяги, що не вказує на те, що ці судді не приймали присяги судді, відтак такі доводи засудженого судом першої інстанції обґрунтовано не були прийняті до уваги.

Що ж стосується доводів засудженого про фальсифікацію протоколу судового засіданні, позаяк він вважає, що за час, впродовж якого проводилось судове засідання судом, секретар судового засідання не могла написати повністю протокол судового засідання, що, на його переконання, вказує про фальсифікацію цього протоколу, то такі доводи засудженого не можуть бути враховані колегією суддів з наступних підстав. Як свідчать матеріали кримінальної справи, жодних зауважень з приводу змісту протоколу ні сам ОСОБА_9 , ні його тодішній захисник, не подавали, що підтверджував ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду. Діючим на той час кримінальним процесуальним законодавством передбачалось виготовлення протоколу не пізніше семи діб з дня закінчення судового розгляду справи, після чого протоколу підписувався головуючим та секретарем судового засідання (ст. 87-1 КПК України 1960 року). Висловлені ж апелянтами в апеляційному суді сумніви з приводу справжності підписів в протоколі судового засідання носять характер припущень та не можуть вважатись нововиявленими обставинами відповідно до ст. 459 КПК України.

Колегія суддів зауважує, що обставини, зокрема, щодо підроблення доказів у справі, повинні бути встановлені в спосіб, визначений ч. 4 ст. 459 КПК України, проте таких доказів ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано.

Як видно з поданої на усунення недоліків заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами засуджений вважав необхідним викликати до суду ОСОБА_10 з метою з`ясування обставин, з якою ціллю потерпілий, ОСОБА_10 та ще троє невідомих хлопців, що були разом з потерпілим, вийшли танцювати (т. 4, а.м.к.п. 14). На переконання колегії суддів, такі обставини, викладені в заяві засудженого, копії пояснень, поданих від імені ОСОБА_10 , долучених засудженим до апеляційної скарги, не давали суду першої інстанції та не дають колегії суддів підстав вважати, що вони є тими обставинами, що могли вплинути на судове рішення, та не вказували про наявність підстав для перегляду вироку суду з цих підстав.

Апеляційний суд вважає, що повторний розгляд вказаних обставин буде суперечити принципу визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, то їхнє рішення не повинно братись під сумнів, жодна з сторін не повинна вимагати додаткового перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Під час апеляційного розгляду як засуджений ОСОБА_9 , так і його захисник, не надали будь-яких доказів наявності обставин суттєвого та неспростовного характеру, які б можливо було вважати нововиявленими обставинами у відповідності до приписів ст. 459 КПК України, а тому доводи апеляційних скарг в частині наявності у кримінальному провадженні нововивиявлених обставин є необгрунтованими та не заслуговують на увагу.

Як видно з матеріалів провадження захисник ОСОБА_8 був призначений центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги 8 серпня 2016 року (т. 3, а.м. кримінальної справи 140), 19 червня 2017 року (т. 4, а.м.к.п. 73), надавав правову допомогу засудженому і під час першого розгляду справи, подавав також апеляційну скаргу, в якій він не оспорював факту ознайомлення захисника з матеріалами справи (т. 4, а.м.к.п. 86-87). Відтак твердження захисника в апеляційній скарзі про необізнаність зі справою та неможливість надати кваліфіковану допомогу засудженому, апеляційний суд вважає неприйнятними, зважаючи, що з цих підстав захисник не відмовлявся від виконання своїх обов`язків відповідно до ст. 47 КПК України. При новому розгляді справи 12 грудня 2017 року захисник ознайомлювався ще й з четвертим томом кримінальної справи (т. 4, а.м.к.п. 176), не виказував бажання додаткового ознайомлення з матеріалами справи і під час перебування справи в суді апеляційної інстанції, що в сукупності з фактом наявності в нього копій документів, які містяться не лише в четвертому томі справи, зокрема, протоколу, копію якого, як встановлено в апеляційному суді, він надавав засудженому при відвідуванні того у місцях позбавлення волі, суд критично сприймає твердження захисника про необізнаність захисника з матеріалами провадження. Засуджений ОСОБА_9 , який раніше був ознайомлений з матеріалами справи, після ухвалення вироку суду щодо нього відмовився від ознайомлення з протоколом судового засідання (т. 2, а.м. кримінальної справи 240), після повернення справи з касаційного суду за його заявою його було ознайомлено з протоколом судового засідання (т. 3 , а.м. кримінальної справи 3, 4). За змістом його заяви (т. 4, а.м.к.п. 176), його пояснень в апеляційному суді він бажав додаткового ознайомлення лише з протоколом судового засідання, з яким він був ознайомлений раніше та його копія йому додатково надавалась захисником, що знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду. Відтак такі доводи засудженого що неознайомленням з протоколом судового засідання (яке не знайшло свого підтвердження в суді) порушено його права, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, підстав для його скасування з підстав, зазначених в апеляційних скаргах засудженого та його захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2017 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_9 про перегляд вироку апеляційного суду Хмельницької області від 18 липня 2002 року за нововиявленими обставинами без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2