Справа №463/4973/18
Провадження №1-кс/463/1905/18
УХВАЛА
про відмову в задоволенні заяви
про самовідвід

26 жовтня 2018 р. суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 від розгляду матеріалів об`єднаного кримінального провадження № 0001447 від 01.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, № 0002075 від 01.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадженні судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 перебувають матеріали кримінального провадження № 0002075 від 01.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Крім того, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 11.10.2018 року до вищезазначененого кримінального провадження приєднано матеріали кримінального провадження № 0001447 від 01.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

25.10.2018 року суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Як вбачається з поданої суддею ОСОБА_3 заяви про самовідвід, основним мотивом самовідводу є покликання судді на рішення зборів суддів Личаківського районного суду м.Львова від 01.06.2012 року щодо порушення умов розподілу об`єднаної справи між суддями.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_3 слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
У відповідності до вимог ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Оцінюючи вказані положення законодавства на предмет обґрунтованості та підставності заявленого суддею ОСОБА_3 самовідводу суд виходить з наступного.
Покликання судді ОСОБА_3 на рішення зборів суддів Личаківського районного суду м.Львова від 01.06.2012 року суд вважає лише формальною підставою для безпідставного самоусунення головуючого від слухання справи за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Така розпочата головуючим ОСОБА_3 до слухання по суті, по якій проведене не одне судове засідання, по справі призначена комплексна судово-медична експертиза, пов`язана із визначенням наявних у ОСОБА_4 захворювань. Вирішення даного питання пов`язано із зупиненням провадження по справі на невизначений термін, що в свою чергу перешкоджає розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

В ухвалі суду від 11.10.2018 року враховано і описано всі обставини, з приводу яких матеріали кримінального провадження № 0001447 від 01.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, виділені в окреме провадження і об`єднані з матеріалами кримінального провадження № 0002075 від 01.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Рішення зборів в даному випадку є лише формальністю і порушує закріплені ст.2 КПК України завдання кримінального провадження, яким є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, в даному випадку обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Крім того, оцінюючи мотивованість заявленого самовідводу, суд враховує, що рішення зборів суддів це одна із форм судового самоврядування, що дає можливість самостійно діяти та приймати суддями рішення щодо питань внутрішньої діяльності, але не є законом. Жодне рішення зборів суддів не може мати вищу силу над законом і метою його застосування. Самоврядування це організаційна форма, яка сприяє створенню належних організаційних умов для забезпечення нормальної діяльності суддів
Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого суддею ОСОБА_3 самовідводу.
Керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, суд, -

постановив:
В задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1