Справа №127/9428/18
Провадження №1-кс/127/4693/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рязань, Російської Федерації, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 , маючи умисел на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , переслідуючи мету наживи, з корисливих спонукань, за невстановлених обставин вступила в злочинну змову із ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_9 . Реалізовуючи вищевказані злочинний умисел та попередню змову, 16.10.2017 у невстановлений час ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) разом з ОСОБА_4 зустрілись в місті Києві з ОСОБА_6 та в ході розмови ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_4 повідомили ОСОБА_6 про те, що напередодні ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) виграв тендер на проведення оздоблювальних робіт в аеропорту міста Стамбул Турецької Республіки і вже домовився про поставку граніту та дверей з України до Турецької Республіки. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), користуючись дружніми стосунками, що склались між ними і ОСОБА_6 , та вводячи останнього в оману, зловживаючи його довірою, під приводом закупівлі граніту та дверей в Україні попросили у потерпілого позичити їм грошові кошти в сумі 500 000 доларів США, які зобов`язалися повернути одразу після приїзду в місто Анкара Турецької Республіки, оскільки там мають в своєму розпорядженні вказану суму коштів готівкою. Потерпілий, будучи введений в оману, не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_4 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ) заволодіти його грошовими коштами, погодився їм допомогти та передати вказану суму коштів. Згідно їх домовленості ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запропонував передати грошові кошти брату ОСОБА_4 ОСОБА_9 , який проживає у місті Вінниці, оскільки їм з дружиною необхідно терміново повертатись до міста Анкари, Турецької Республіки. Після цього, 28.10.2017 ОСОБА_9 , реалізуючи спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ( ОСОБА_8 ) злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами ОСОБА_6 , і їх попередню змову, перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету Вінницького обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру, що знаходиться за адресою: м.Вінниця вул. Магістратська, 21, взяв у потерпілого грошові кошти в сумі 500 000 доларів США готівкою. В подальшому, того ж дня, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , діючи згідно домовленості зі спільниками, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , передав отримані від потерпілого кошти ОСОБА_4 . Після чого, 30.10.2017 ОСОБА_4 , реалізуючи вищевказані спільний злочинний умисел та попередню змову, перевезла зазначену суму коштів до міста Чернівці, де в невстановленому місці та невстановлений час передала грошові кошти в сумі 500 000 доларів США невстановленим особам для подальшої передачі цих коштів до Турецької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_8 ). 03.11.2017 ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) під час зустрічі, що відбулась за адресою: АДРЕСА_3 , повернув потерпілому ОСОБА_6 частину раніше отриманих від нього грошових коштів в сумі 130 тисяч доларів США, створюючи таким чином в останнього переконання в добросовісності своїх намірів, яких насправді не мав. В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_9 розпорядилися на власний розсуд рештою раніше отриманих від потерпілого грошових коштів в сумі 370 тис. доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним банком України курсу валют станом на 28.10.2017 становить 9925849,03 гривень, що в понад 12,4 тис. разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму. При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: заявою про вчинення злочину, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.12.2017, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 18.12.2017, протоколом огляду предметів від 21.12.2017, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 05.01.2018, протоколами проведення слідчого експерименту від 18.01.2018. протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 26.03.2018, протоколом одночасного допиту від 29.03.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 02.04.2018, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 06.04.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.04.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 05.04.2018, протоколом одночасного допиту від 10.04.2018, довідкою про опрацювання номерної інформації, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 19.04.2018.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 оголошена в розшук на підставі ч. 1 п. 2 ст. 280 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення за яке законом, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Після вчинення злочину відразу покинула територію України.

Враховуючи даний факт та міру покарання, яка може бути до неї застосована у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і в подальшому, після встановлення її місця знаходження. Характер вчинення кримінального правопорушень та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що злочини проти власності є одним із джерел її доходу, тому перебуваючи на волі вона може вчинити інший злочин.

Також, ОСОБА_4 являється рідної сестрою підозрюваного у даному провадженні ОСОБА_9 , знайома з потерпілим та свідками, а тому може незаконно впливати на зазначених учасників кримінального провадження, крім того, підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані вище ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам. Враховуючи вищевикладене старший слідчий ОСОБА_3 просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судове засідання старший слідчий ОСОБА_3 , прокурор не з`явилися, клопотання не підтримали.

Підозрювана ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, оскільки органами досудового розслідування оголошена в розшук.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього докази, дійшов висновку, що клопотання підлягає залишенню без задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Оскільки усі учасники кримінального провадження №0000138 від 08.12.2017 в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя не може розглянути клопотання слідчого у відповідності до ст. 193 КПК України, оскільки старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився і ним не доведені обставини, заявленні в клопотанні, обовязковість доведення яких на нього покладається згідно з вимогами ст. 132 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 107, 132, 193, 395, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рязань, Російської Федерації, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: