Суд
Ухвала
про відмову у відкритті касаційного провадження
10 вересня 2018 року
м. Київ
справа № 757/31952/18-к

провадження № 51- 8590 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 серпня 2018 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга прокурора ОСОБА_4 , у якій він просить відкрити касаційне провадження, скасувати зазначене судове рішення в порядку ст. 438 КПК України (далі КПК) та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, як полягає у не розгляді клопотання від 12 червня 2018 року у кримінальному провадженні № 0003538 та зобов`язано слідчого у даному провадженні розглянути клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 від 12 червня 2018 року в порядку ст. 221 КПК.
Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 7 серпня 2018 року, керуючись ч.4 статті 399 КПК відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 на зазначену ухвалу слідчого судді.

Прокурор ОСОБА_9 , не погодившись із рішенням апеляційної інстанції, звернувся із вказаною скаргою, яку просить задовольнити. При цьому посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, необґрунтованість і невмотивованість ухвал місцевого й апеляційного суду в порушення вимог п.п. 1, 2, 17 ч.1 ст. 7, ч. 6 ст. 9, ч.2 ст. 20, ч. 1 ст. 24, статей 36, 40, 42, ч.1 ст. 45, статей 46, 48, 51, 94, частин 1 статей 220 і 221, ч.1 ст.303, ст. 309, частин 1, 2, 4 ст. 370, ч.4 ст. 399, ч.2 ст. 424 КПК, ч.1 ст.8, ч.2 ст.19, статей 59, 63, 124, 125, п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, ст. 36 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». При цьому вказує на наявні підстави оскарження ухвали слідчого судді в апеляційному порядку та неправильну оцінку суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги щодо розгляду та постановлення ухвали слідчим суддею за скаргою особи, яка не є учасником у кримінальному провадженні, і яка не мала права подавати скаргу. Водночас скаржник зазначає про сформовані правові висновки: Верховним Судом України у постанові від 12 жовтня 2017 року в справі № 5 - 142 к (15) 17 та в постановах Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справах № 13 16 сво 18, № 13-19 кс 18, згідно із якими конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
На думку Суду, враховуючи зазначені доводи скарги, правові висновки Верховного Суду України та Верховного Суду, викладені у їх рішеннях, не можуть застосовуватися у цьому провадженні, оскільки були прийняті з інших підстав.
У постанові від 12 жовтня 2017 року, справа № 5 - 142 к (15) 17, ВСУ розглядались правовідносини, які стосувалися питання щодо відмови прокурором у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, задоволення ухвалою слідчого судді скарги на бездіяльність прокурора та зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження.

Що стосується висновків у постановах від 23 травня 2018 року, зокрема у провадженні за № 13-19 кс 18, Верховний Суд розглядав правовідносини, які стосувалися питання щодо задоволення клопотання прокурора ухвалою слідчого судді про призначення в межах кримінального провадження позапланової комплексної перевірки на предмет дотримання в діяльності юридичної особи вимог законодавчих і нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки і трудового законодавства. У справі за № 13 16 сво 18, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суди апеляційної інстанції зобов`язані відкривати апеляційні провадження за скаргами на ухвали слідчих суддів про надання дозволу на проведення позапланових перевірок.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Ч.1 та ч.2 ст.309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Зокрема, частинами 2 і 3 ст.309 КПК передбачено оскарження під час досудового розслідування в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора не може бути оскаржена.
При цьому, згідно із положеннями ч.3 ст.392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається із наявних у Суді матеріалів, ухвала слідчого судді стосується безпосередньо задоволення скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання, поданого в порядку статей 220, 221 КПК.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд обгрунтовано звернув увагу на те, що зазначеними нормами чинного КПК не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого відповідно до ст. 307 КПК, а саме з прийняттям рішення про зобов`язання вчинити певну дію.
Питання про оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані вищезазначеними спеціальними нормами чинного КПК.
У силу ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Генеральної прокуратури України, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 серпня 2018 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3