Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/6885/18
Провадження № 1-кс/490/5457/2018
У Х В А Л А

«20» серпня 2018 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0003267 від «19» серпня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Слідчий слідчого відділу Центрального ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва із клопотанням про проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Необхідність проведення експертного дослідження мотивував потребами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003267 від «19» серпня 2018 року.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. «19» серпня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сталась його смерть.

Будь-які обставини, що дають підстави для обґрунтованої підозри у тому, що ця смерть є насильницькою, наразі є відсутніми, навпаки, матеріали справи вказують про те, що в цьому випадку сталась смерть людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті.

2. «19» серпня 2018 року уповноважені працівники Центрального ВП ГУ НП України у Миколаївській області здійснили виїзд за місцем смерті ОСОБА_4 .

При цьому до цього виїзду лікар закладу охорони здоров`я не залучався.

3. За наслідком проведення такого огляду був складений «Протокол огляду місця події» та «Направлення до МОБ СМЕ», відповідно до якого працівниками органів Національної поліції України труп було направлено для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупу до Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Станом на момент здійснення цих дій відомості до ЄРДР про будь-яку подію внесені не були.

4. «19» серпня 2018 року о «20» години «57» хвилин відомості про виявлення трупа без ознак насильницької смерті були внесені до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань за попередньою кваліфікацією - стаття 115 частина 1 Кримінального Кодексу України.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

І……Належний порядок дій під час виявлення трупу людини за місцем її проживання є врегульованим такими нормативно-правовими актами.

1. Відповідно до частини 1 статті 214 Кримінального Процесуального Кодексу України слідчий вносить до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості у разі виявлення ним обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

2. Порядок виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення у разі смерті особи за місцем її проживання є виключно врегульованим спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, Генеральної прокуратури України № 807/1193/279 від 29 вересня 2017 року, що
зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2017 року за № 1299/31167 /надалі - Наказом/.
Відповідно до розділу ІІ Наказу у разі виявлення факту смерті людини за місцем її проживання на місце події виїжджає лікар закладу охорони здоров`я, який здійснює обслуговування населення на відповідній території, який:

-встановивши, що смерть людини сталась за місцем її проживання, а ознаки насильницької смерті є відсутніми - складає та видає лікарське свідоцтво про смерть;
-виявивши ознак насильницької смерті або підозри на таку, відмовляє у видачі лікарського свідоцтва про смерть та повідомляє про таке працівників органів національної поліції.

Відповідно до цього розділ IV Наказу передбачає, що уповноважені працівники органів Національної поліції України у разі виявлення факту смерті людини за місцем її проживання виїжджають на огляд разом з лікарем та:
-за результатами огляду трупа, після з`ясування обставин смерті та за відсутності ознак насильницької смерті чи підозри на таку складають висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання та відомості про таку смерть не вносять до Єдиного реєстру досудових розслідувань;
-у разі виявлення факту насильницької смерті або підозри на таку - забезпечують виїзд слідчо-оперативної групи, яка здійснює огляд місця події, після чого здійснюється внесення відомостей до ЄРДР.

Таке доводить, що обставиною, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення у разі смерті особи за місцем її проживання є факт виявлення лікарем закладу охорони здоров`я, що обслуговує відповідну територію, за наслідками огляду трупа ознак, що дають підстави стверджувати настання насильницької смерті або - дають підстави для підозри на таку смерть.

ІІ……Повертаючись до обставин розгляду цієї справи, суд відзначає таке.

1. Встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження свідчать, що встановлений на законодавчому рівні порядок дій у разі смерті особи за місцем її проживання в цьому випадку органами Національної Поліції України був порушений.
Наслідком такого є те, що за фактом смерті ОСОБА_4 без наявності передбачених законом приводів та підстав здійснюється кримінальне провадження, потребами розслідування в межах якого й обґрунтовується це клопотання.

2. З огляду на це суд відзначає, що діюче законодавство не містить пряму вказівку про процесуальні санкції у разі початку кримінального провадження всупереч вимог діючого законодавства.

3. Разом із цим, як зазначено в ухвалі від 06 березня 2018 року у справі № 243/6674/17-к колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідувані злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо /пункт 45/.

3. Приймаючи рішення у справі, суд відзначає й таке.

Як зазначив Верховний Суд у згаданій вище ухвалі, важко навіть перерахувати всі цінності і легітимні інтереси, які захищає кримінальне процесуальне законодавство від бажання розслідувати злочини за будь-яку ціну. Конфігурація цього балансу суперечливих цінностей і інтересів є завжди предметом запеклих дискусій в суспільстві. Цей баланс є занадто складним, занадто залежним від поточної ситуації в країні, історичних та правових традицій і багатьох інших факторів, щоб стати предметом розсуду окремої особи, у даному випадку - слідчого органів Національної Поліції.

Саме через складність визначення цього балансу, він визначається законом. Саме Парламент, а не окрема особа, є найбільш адекватним засобом знаходження балансу різноманітних суспільних інтересів в демократичному суспільстві.

Практика кримінальних розслідувань часто ставить болючі питання щодо балансу між потребами розслідування і захистом прав осіб та інших цінностей суспільства. Але, незважаючи на можливі нагальні потреби розслідування заборона застосування катувань є безумовною, навіть якщо катування можуть сприяти розслідуванню і - іноді - спасінню життів. Примус до самовикриття є забороненим, хоча часто може сприяти розслідуванню. Втручання у таємницю сповіді неможливе, хоча таке втручання могло б дати вирішальні докази в розслідуванні. Суцільна дактилоскопія була б дуже дієвим способом контролю над злочинністю і неабияким полегшенням у розслідуванні злочинів, - але ціною свободи і приватності. У всіх цих випадках потреби розслідування не можуть стати виправданням для виходу держави за межі, визначені законодавством.

/пункти 46 - 48/

4. У цій же ухвалі Верховний Суд констатував, що саме на судову систему покладено обов`язок забезпечити, аби дотримувався визначений в законі баланс між потребами розслідування і іншими суспільними цінностями /пункт 49/,

Відзначається також, що слідчий суддя має забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи, для чого наділений повноваженнями обмежити в конкретному випадку, виходячи з обставин справи, використання вже наданих правоохоронним органом законом повноважень.

Таке означає, що в цьому випадку слідчий суддя має встановити, що дії органів Національної Поліції України щодо безпідставного проведення досудового розслідування факту смерті та вчинення для цього будь-яких процесуальних дій /зокрема - проведення будь-яких експертиз/ не ґрунтуються на потребах досудового розслідування, а за такого - не відповідають меті кримінального провадження.
Отже, вказані слідчим підстави для проведення експертизи наразі є відсутніми.

ІІІ……Разом із цим, встановлені вище обставини здійснення кримінального провадження № 0003267 від «19» серпня 2018 року вимагають вчинення дій на поновлення порушених внаслідок поведінки органів Національної Поліції України прав померлого та осіб, які зобов`язались його поховати.

Такі дії полягають в усуненні перешкод, що штучно були створеними для поховання померлого.

Відповідно до частини 4 статті 238 Кримінального Процесуального Кодексу України таке усунення має бути здійсненим шляхом видачі прокурором трупа померлого після встановлення причин смерті, та така видача має надати можливість здійснити поховання померлого.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» ж поховання ж може бути здійсненим лише на підставі свідоцтва про смерть.

Оскільки наразі нормативно-правові акти МОЗ України не містять прямих вказівок щодо порядку видачі лікарського свідоцтва про смерть та встановлення причини смерті у ситуації, що склалась.

За такого з метою поновлення прав померлого та осіб, які зобов`язались його поховати, суд вважає за доцільне допустити усі передбачені законом варіанти встановлення причин смерті та видачі лікарського свідоцтва про смерть.

Відповідно до цього суд вважає за можливе з метою поновлення прав померлого та осіб, які зобов`язались його поховати:
-призначити у справі експертизу для встановлення причин смерті та забезпечення можливості видачі лікарського свідоцтва про смерть внаслідок її проведення;

-надати дозвіл лікарю закладу охорони здоров`я, який здійснює обслуговування населення на відповідній території слід надати дозвіл за волевиявленням особи, яка зобов`язалась поховати померлого, за наявності до того інших підстав за наслідками огляду трупа у місці його знаходження, слід надати дозвіл видати лікарське свідоцтво про смерть.

При цьому слідчого слід зобов`язати роз`яснити особі, яка зобов`язалась поховати померлу, передбачені статтею 6 Закону України «Про поховання та похоронну справу» право на висловлення згоди чи незгоди на проведення патолого-анатомічного розтину та надання медичного свідоцтва про смерть для встановлення причин смерті,.

Отже, заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 244, 369 - 371, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.
1.встановити, що дії органів Національної Поліції України щодо досудового розслідування факту смерті ОСОБА_4 та вчинення будь-яких процесуальних дій не ґрунтуються на потребах досудового розслідування, а за такого - не відповідають меті кримінального провадження.
2.З метою поновлення прав померлого та осіб, які зобов`язались його поховати, призначити у справі судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за немотивовану відмову від дачі висновку та дачу заздалегідь неправдивого висновку за статтями 384, 385 Кримінального Кодексу України.

На вирішення експертів поставити такі запитання та завдання:

-яка безпосередня причина смерті ОСОБА_4 ;

-видати лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4 .

3.Зобов`язати слідчого роз`яснити особі, яка зобов`язалась поховати померлого, передбачені статтею 6 Закону України «Про поховання та похоронну справу» право на висловлення згоди чи незгоди на проведення патолого-анатомічного розтину та надання медичного свідоцтва про смерть для встановлення причин смерті.

4.Надати дозвіл лікарю закладу охорони здоров`я, який здійснює обслуговування населення на відповідній території за волевиявленням особи, яка зобов`язалась поховати померлого, за наявності до того інших підстав, за наслідками огляду трупа у місці його знаходження, видати лікарське свідоцтво про смерть.

5.Зобов`язати прокурора після встановлення причин смерті внаслідок проведення експертного дослідження або лікарем видати труп ОСОБА_4 для його поховання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ = ОСОБА_5 =