справа №619/1469/17
провадження №1-кп/619/357/18
У Х В А Л А

28 вересня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора захисника обвинувачених:ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі кримінальне провадження у відношенні:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 , ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження терміну тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до 60 днів.
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 проти даного клопотання заперечували та просили суд змінити їм міру запобіжного заходу на менш сувору.
Заслухавши клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника, думку учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року термін тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було продовжено до 30 вересня 2018 року.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 умисних тяжких злочинів, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

До того ж, судове провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не завершено, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим необхідно продовжити.

Під час розгляду вказаного питання судом вивчена можливість щодо не продовження строку тримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою та зміну запобіжного заходу на менш суворий. При цьому, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд, дотримавшись вимог ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 197, 199 КПК України, з`ясувавши і дослідивши всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, дійшов висновку про те, що заявлені раніше і наявні у кримінальному провадженні ризики не зменшилися.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також вимог ч.3 ст.331 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід вважати продовженим, а клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_4 є таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати продовженим до 23 листопада 2018 року.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1