АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1151/18 Справа № 214/3862/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника(в режимі
відео конференції) ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відео конференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, на території України не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 09.02.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 19.05.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.02.2009 року та остаточно визначено покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі;
- 23.06.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 02.10.2012 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 12 днів;
- 13.10.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 02.12.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2018 року було задоволено клопотання слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , у кримінальному проваджені, відомості про яке зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.06.2018 року за № 0001255 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 жовтня 2018 року з визначенням застави у розмірі 92 050 гривень.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що обставини, викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та свідчить про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років в період іспитового строку. Крім того, судом встановлено, що підозрюваний ніде не працевлаштований, не має стабільного офіційного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, у тому числі в сфері незаконного обігу наркотичних засобів. На даний час в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді знаходиться подання органу пробації відносно ОСОБА_8 про скасування йому іспитового терміну, призначеного за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2016 року за ч.2 ст.309 КК України та направлення для відбування покарання, що підтверджує не належну поведінку підозрюваного та не відповідальне відношення до покладених на нього зобов`язань
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжувати свою злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків даного кримінального провадження, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, враховуючи, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення він вчинив в період іспитового строку.
Також слідчим суддею не встановлено підстав для можливості застосування відносно підозрюваного інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, оскільки такі недостатні для запобіганню наявним ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обгрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчим не було надано доказів наявності ризиків, на які він послався в своєму клопотанні, факт чого також було проігноровано і слідчим суддею, як і визнання підозрюваним своєї вини та прохання не позбавляти його свободи, а застосувати щодо нього домашній арешт, незважаючи на те, що він хоча й офіційно не зареєстрований, але має постійне місце мешкання.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Судом першої інстанції чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Як вбачається з наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2018 року за №0001255.
22 серпня 2018 року слідчий Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, і наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, такими як протоколом огляду та помітки грошей від 20.08.2018 року, протокол огляду та помітки грошей від 20.08.2018 року; протокол огляду від 20.08.2018 року; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 20.08.2018 року; протокол про результати аудіо-відео контролю особи від 20.08.2018 року; протокол дослідження інформації отриманої при застосуванні технічних засобів від 21.08.2018 року; протокол обшуку помешкання кв. АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 , від 20.08.2018 року; висновком експерта № 2/8.6/580 від 21.08.2018 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є також обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
В даному випадку обґрунтованими є висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжувати свою злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків даного кримінального провадження, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, враховуючи, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення він вчинив в період іспитового строку, з чим колегія суддів погоджується і вважає, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_8 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не можуть їм запобігти, у зв`язку з чим колегія суддів вважає доводи сторони захисту про недоведеність слідством наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, такими, що не підлягають задоволенню.
Доводи ж захисника про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі підозрюваного, що мало наслідком не розглянуте слідчим суддею питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3