В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.08.2018 Справа №607/12708/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001778 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дружба Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14.06.1999 року за ст.17, ст. 81, ч.3 ст.44 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки;

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.05.2003 року за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки;

- вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 02.04.2004 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.70 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки;

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.05.2008 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років;

- вироком Теребовлянського районного судом Тернопільської області 06.10.2015 року за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2018 року близько 03 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який будучи раніше судимим майнові злочини, перебуваючи у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 22 червня 2018 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у дворі будинку за адресою: м. Тернопіль вул. Колонтая, 2, помітив автомобіль марки «Ford Escort» із державним номерним знаком НОМЕР_1 сірого кольору, який належить ОСОБА_6 та який був припаркований навпроти під`їзду №6 будинку №2 по вул. Колонтая у м. Тернополі, переконавшись, що поблизу нікого немає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, підійшов до вказаного автомобіля, двері якого не були замкнені, після чого проник у салон автомобіля, звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Pioneer» вартістю 316,67 гривень та роликові ковзани вартістю 600,83 гривні. Однак, виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив із причин, які не залежали від його волі, оскільки із викраденими автомагнітолою марки «Pioneer» та роликовими ковзанами був затриманий ОСОБА_7 біля автомобіля марки «Ford Escort».

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

10 серпня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, майно повернуто, шкоду відшкодовано в повному обсязі.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік без призначення додаткового покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України відповідно до угоди слід покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які просять суд затвердити угоду про примирення, позицію потерпілого ОСОБА_6 , викладену у заяві, де він вказує на те, що угоду про примирення він підтримує та просить її затвердити, думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 10 серпня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди, завданої злочином, відсутності претензій з боку потерпілого, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

В даному кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

В кримінальному провадженні існує арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 червня 2018 року (провадження № 607/11834/18) на майно, а саме: на автомагнітолу марки «Pioneer» моделі «DEH-P2530R» та роликові ковзани сірого кольору із синіми вставками «ТЕСNICA». Враховуючи те, що на даний час відпала необхідність у вжитих заходах забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що арешт, накладений згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2018 року слід скасувати.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-494/18 від 27 червня 2018 року в сумі 572 грн., а також за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-493/18 від 27 червня 2018 року в сумі 572 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 10 серпня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_3 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року - скасувати, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування призначеного йому судом покарання строк попереднього ув`язнення, а саме: з 22 червня 2018 року з моменту його затримання по 13 серпня 2018 року дати винесення вироку суду, в порядку, визначеному ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі - 52 (п`ятдесят два) дні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 червня 2018 року (провадження № 607/11834/18) на майно, а саме: на автомагнітолу марки «Pioneer» моделі «DEH-P2530R» та роликові ковзани сірого кольору із синіми вставками «ТЕСNICA» - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази: автомагнітола марки «Pioneer» моделі «DEH-P2530R» та роликові ковзани сірого кольору із синіми вставками «ТЕСNICA», які передані відповідно до розписки потерпілого на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у володінні останнього після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 вартість проведення судової товарознавчої експертизи № 6-494/18 від 27 червня 2018 року в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн., а також витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-493/18 від 27 червня 2018 року в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. в дохід держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1