пр. № 1-кс/759/4337/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0006797 від 24.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2018 року до суду надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0006797 від 24.08.2018 року, про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ).

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006797 від 24.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, що діяла від імені та в інтересах ОСОБА_4 , 23.08.2018 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила неправомірні дії, що порушують права і інтереси ОСОБА_5 .

Так, 23.08.2018 року до СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві надійшло звернення ОСОБА_5 про те, що 23.08.2018 року, о 08 год. 00 хв., невідомі особи, шляхом пошкодження замків та вилому вхідних дверей, незаконно увійшли до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в якій останній постійно проживає зі своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_6 , 2000 року народження.

Крім того, встановлено, що 16.01.2013 року, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого останній отримав 958 000 грн, які зобов`язувався повернути до 16.03.2013 року. Для забезпечення виконання позики, 16.01.2018 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладено Договір іпотеки, предметом якої є квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 09.12.2015 року, у справі №759/4886/14-ц, задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 14.04.2016 року, рішення суду першої інстанції частково скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково та звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, посвідченим 16.01.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстрованим за реєстром №110, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 110,10 кв.м., шляхом визнання за ОСОБА_4 права власності на вказану квартиру.

В подальшому, 12.05.2016 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, виконання рішення Апеляційного суду м.Києва від 14.04.2016 року, у справі №759/4886/14-ц, зупинено.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 25.05.2016 року, за заявою ОСОБА_4 , проведено державну реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . Підставою зазначеної реєстраційної дії, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є рішення Апеляційного суду м.Києва від 14.04.2016 року, у справі №759/4886/14-ц, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності №14661945 та дія якого, на дату проведення державної реєстрації права власності, зупинена.

Державну реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_4 , подаючи документи та заяву для здійснення державної реєстрації права власності, приховала існування ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 12.05.2016 року, що мало суттєве значення для прийняття рішення щодо проведення державної реєстрації, таким чином ОСОБА_4 ввела в оману приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , з метою вчинення шахрайських дій, направлених на незаконне заволодіння чужим майном.

Тобто, Державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , проведено на підставі рішення суду, яке, на час державної реєстрації такого права, зупинене ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.05.2016 року, про що була обізнана ОСОБА_4 , як безпосередній учасник (сторона) судової справи №759/4886/14-ц.
В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.07.2016 року, у справі № 759/4886/14-ц, рішення Святошинського районного суду м.Києва від 09.12.2015 року та рішення Апеляційного суду м.Києва від 14.04.2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, який на даний час триває.

У зв`язку з викладеним, на даний час, відсутні будь-які підстави, що свідчать про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно листа приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу №344/02-23 від 30.11.2016 року слідує, що ОСОБА_5 , з метою виконання своїх грошових зобов`язань перед ОСОБА_4 за договором позики, вніс на депозитний рахунок приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 3 406 217, 64 грн., з яких 3 071 924, 88 грн. основного боргу та 334 292, 76 грн. 3% річних. Зазначені кошти, 20.12.2016 року перераховані на рахунок ОСОБА_4 за її вимогою, листом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу № 336/02-23 від 20.12.2016 року.

Також встановлено, що невідомі особи, які проникли у житлове приміщення 23.08.2018 року, представляли інтереси ОСОБА_4 на підставі довіреностей, що надані для ознайомлення оперативно-слідчій групі. Згідно до пояснень вказаних осіб вбачається, що 08.08.2018 року ОСОБА_4 передано вищезазначену квартиру в користування третім особам на правах оренди, а також здійснено реєстрацію місця проживання за адресою зазначеної квартири наступних осіб: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво серії НОМЕР_2 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 .

Реєстрація місця проживання зазначених вище осіб, здійснено за заявою ОСОБА_4 всупереч того, що з 27.07.2016 року не існувало документа, що підтверджує право власності ОСОБА_4 на зазначену трикімнатну квартиру, оскільки Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ скасовано рішення Апеляційного суду м.Києва від 14.04.2016 року, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру.

Прокурор клопоче про арешт вказаного майна, з метою запобігання можливості його перетворення, знищення, відчуження, втрати або настання інших наслідків, які мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні та можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

У провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006797 від 24.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вищевказану квартиру, оскільки прокурором доведено, що, у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0006797 від 24.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, із забороною відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій, щодо нерухомого майна на час досудового розслідування та судового розгляду, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ).

Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам заборонити здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо вказаного вище нерухомого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Святошинський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали..

Слідчий суддя ОСОБА_1