Провадження № 1-кп/317/174/2018
Справа № 317/590/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі:

прокурорів ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001573 від 24.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.03.2012 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн.;

31.10.2012 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 389, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

17.09.2013 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2017 р., приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись за місцем своєї роботи за адресою: АДРЕСА_2 , де він неофіційно працював найманим робітником у ОСОБА_9 , таємно викрав та в подальшому реалізував інвекторний зварювальний апарат «Патон ВДИ 200 Ф», вартістю 5700,00 грн., та кутову шліфмашину «Макіта GA9565SV», вартістю 3800,00 грн., які знаходились в приміщенні металевого будинку охоронця, розташованого за вказаною адресою, до якого він мав вільний доступ.

Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи без розриву у часі, таємно викрав та в подальшому реалізував чотири пластикові каністри, об`ємом 20 л кожна, які знаходились біля приміщення вказаного металевого будинку охоронця, в яких знаходилось дизельне пальне, загальним об`ємом 70 л, вартістю 26,90 грн. за 1 л, загальною вартістю 1883,00 грн., які належать ОСОБА_9 .

У результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 11383,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що восени 2017 року він працював в с. Степне на потерпілого ОСОБА_9 . Він допомагав йому по господарству. Приблизно в кінці жовтня в один із днів (точної дати він не пам`ятає), приблизно о 14 годині, після непорозуміння з потерпілим щодо заробітної плати, він викрав у нього зварювальний апарат, болгарку та чотири каністри дизельного палива загальним об`ємом 70 л. Викрадене майно він продав, отримав приблизно 2000,00 грн. На теперішній час він офіційно не працевлаштований, проте підробляє ремонтом покрівель. Проживає разом з сестрою та племінницею. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, які також не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст фактичних обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має місце проживання, сім`ю.

Так, у відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, належить до злочинів середньої тяжкості.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_7 , думку прокурора, захисника, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

У той же час, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Суд вважає, що ОСОБА_7 має тісні суспільні зв`язки позитивної спрямованості, має місце проживання, на теперішній час хоча офіційно не працевлаштований, проте має підробітки, здатний та має намір працювати. Застосування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України буде сприяти повному відшкодуванню шкоди, завданої потерпілому.

Крім того, суд вважає, що призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75-76 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1