Ухвала
Іменем України
18 червня 2018 року

м. Київ
справа № 168/663/17

провадження № 51-6781 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінально суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 20 квітня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:

Вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17 січня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК) на 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 цього Кодексу.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 20 квітня 2018 року вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 17 січня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався.
Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурор, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не наводить доводів такої позиції з урахуванням кримінального процесуального законодавства та змісту судових рішень.
Крім того, зазначаючи у касаційній скарзі про порушення вимог статті 419 КПК, прокурор не зазначає які доводи його апеляційної скарги визнано апеляційним судом необґрунтованими.

Також, у мотивувальній частині касаційної скарги прокурор вказує, окрім іншого, на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак у прохальній її частині посилається лише на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, чим допустив неузгодженість своєї позиції.
Таким чином, недодержання прокуроромвимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 цього Кодексу, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 20 квітня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3