Справа № 675/1631/18
Провадження № 1-в/675/253/2018
У Х В А Л А
"14" вересня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська Донецької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , такого, що відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року. Засуджений просить зарахувати у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення під час розгляду кримінальної справи, за якою його було засуджено вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 травня 2008 року, з 22 січня 2008 року по 29 серпня 2008 року, оскільки до покарання, призначеного вироком 28 вересня 2015 року, йому було приєднано невідбуте покарання за зазначеним вироком.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав.
Представник установи у судовому засіданні вказав, що при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
Прокурор проти задоволення клопотання ОСОБА_5 заперечував.
Допитавши засудженого, представника установи, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_5 , з`ясувавши позицію прокурора, суд приходить до висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституціїі в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.
Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).
Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
У силу ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, в ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у зазначеній редакції зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Отже попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК України викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
ОСОБА_5 засуджений вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 вересня 2015 року за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 289 ч. 3, 70, 71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. У відповідності зі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 травня 2008 року і остаточно визначено ОСОБА_5 до відбування 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. Тобто вказаним вироком до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 травня 2008 року строком 01 рік. Вказаний вирок набрав законної сили 24 березня 2016 року.
ОСОБА_5 засуджений вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 листопада 2015 року за ст. 393 ч. 2 КК України до 05 років позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 03 грудня 2015 року.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2017 року визначено порядок застосування покарання засудженому ОСОБА_5 за вироками Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 вересня 2015 року та від 02 листопада 2015 року: на підставі ч. ч. 2, 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання, призначене Краснолиманським міським судом Донецької області 28 вересня 2015 року, та остаточно визначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, строк відбування покарання обчислюється з 21 листопада 2014 року, з урахуванням ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2016 року № 675/2156/16-к.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2016 року було задоволено клопотання засудженого та зараховано у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 21 листопада 2014 року по 24 березня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_5 був засуджений вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 травня 2008 року за ст. ст. 121 ч. 2, 162 ч. 1, 304, 70 КК України до 07 років 06 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 29 серпня 2008 року. Під час зазначеного кримінального провадження до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 був затриманий 22 січня 2008 року та перебував під вартою до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_5 відбував покарання у Мічурінській ВК № 57 Донецької області та Жданівській ВК № 3 Донецької області, звідки був звільнений умовно-достроково 12 квітня 2013 року на строк 2 роки 3 місяці 18 днів згідно ухвали Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 01 квітня 2013 року. Після умовно-дострокового звільнення 12 квітня 2013 року ОСОБА_5 припинив відбувати покарання, тобто застосування до нього ізоляції та поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу припинилось. При цьому ОСОБА_5 був обізнаним з наслідками вчинення нового злочину під час терміну, на який він був умовно-достроково звільнений.
Таким чином суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування до вказаного вироку положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 72 ч. 5 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1