Дата документу Справа № 331/2713/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/2713/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/527/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8

розглянула 23 травня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05 травня 2018 року, якою відмовлено у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190КК України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 у невстановлений під час досудового розслідування період часу, познайомилась з ОСОБА_10 , яка, в невстановлений період часу, але не пізніше червня місяця 2017 року, будучи обізнаною у сфері ринку нерухомості м. Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою постійного, швидкого та незаконного збагачення, організувала стійке об`єднання, до складу якого залучила ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також своїх знайомих, а саме: громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння шахрайства), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (яка є підручною організаторів), раніше засудженого за скоєння підробки документів громадянина України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , державного реєстратора КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області громадянку України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та інших невстановлених осіб.
Згідно спільно розробленого та погодженого злочинного плану ОСОБА_10 організовано схему відшукання нею та ОСОБА_11 на території м. Запоріжжя об`єктів нерухомості, власники яких померли чи належать до малозахищених верств населення, виготовлення ОСОБА_13 підроблених документів про право власності на ці об`єкти нерухомості, їх реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ОСОБА_14 та здійснення нотаріального посвідчення правочинів, пов`язаних із зміною, набуттям та припиненням права власності на об`єкти нерухомого майна ОСОБА_8 , та шляхом подальшого введення ОСОБА_12 покупців в оману щодо законності прав на це майно, заволодіння їх грошовими коштами.
Так, у першій половині березня 2018 року (точну дату органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 підшукали об`єкт нерухомого майна квартиру у багатоквартирному будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої був померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 громадянин України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (ІПН НОМЕР_1 ).
Достовірно знаючи про факт смерті власника даної квартири, втілюючи спільний злочинний план на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 залучила до протиправної діяльності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , між якими розподілила та обумовила роль кожного.
Виконуючи свою роль у спільному злочинному плані, ОСОБА_13 виготовив підроблені документи, які стали підставою для набуття права власності на цей об`єкт нерухомого майна, які передав ОСОБА_10 .
Отримані завідомо підроблені документи, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 передали ОСОБА_14 , яка, виконуючи свою роль у спільному злочинному плані, будучи обізнаною в недостовірності наданих їй документів та у злочинному умислу інших членів організованої злочинної групи, внесла відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чим забезпечила можливість здійснення з цим об`єктом нерухомого майна цивільних правочинів.
Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи на виконання спільного злочинного плану, видаючи себе за представників ОСОБА_15 , померлого власника квартири за адресою: АДРЕСА_2 , підшукали мешканку міста Запоріжжя ОСОБА_16 , від якої приховали факт смерті ОСОБА_15 та, ввівши її в оману щодо наявності законного права власності на цей об`єкт нерухомості, запропонували придбати цю квартиру за 8500 доларів США.
Діставши згоду ОСОБА_16 на придбання зазначеної квартири, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 14.03.2018, близько 16 год. 00 хв., організували нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні офісу приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_17 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири, ОСОБА_8 , діючи умисно, достовірно знаючи про факт смерті ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що вказаний договір купівлі-продажу завідомо підроблений та нікчемний, умисно видаючи себе за свою матір приватного нотаріуса ОСОБА_17 , отримала від ОСОБА_10 відповідний пакет документів з метою оформлення права власності з фактично померлого ОСОБА_15 на ОСОБА_16 .
Продовжуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу вказаної квартири не був присутній фактичний власник, ОСОБА_15 , та усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_15 не міг завірити своїм підписом договір купівлі-продажу квартири, оскільки він є фактично померлим, ОСОБА_8 , неправомірно, використовуючи електронний ключ доступу до системи нотаріальних реєстрів, отриманим у встановленому порядку в органах юстиції України приватним нотаріусом ОСОБА_17 , внесла у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомості щодо зміни права власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до яких право власності на зазначену квартиру 14.03.2018 року, о 16 год. 54 хв., перейшло від ОСОБА_15 до ОСОБА_16 на підставі договору купівлі-продажу №965 від 14.03.2018 року. Таким чином, організована група осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 шляхом обману фактично заволоділа чужим майном грошовими коштами ОСОБА_16 в сумі 8500 доларів США, що станом на 14.03.2018 року за курсом НБУ складає 220 285, 04 грн.
Отримані грошові кошти ОСОБА_10 розподілила між членами організованої групи, а саме між: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 в заздалегідь обумовлених частках.
Також, в невстановлений період часу, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 підшукали об`єкт нерухомого майна квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , власником якої, згідно даних БТІ, на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 29.12.1999 року Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, були померлий ОСОБА_18 (1/2 частина) та померла ОСОБА_19 (1/2 частина).
Достовірно знаючи про факт смерті власників даної квартири, втілюючи спільний злочинний план на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 залучила до протиправної діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , між якими розподілила та обумовила роль кожного.
Виконуючи свою роль у спільному злочинному плані, ОСОБА_13 незаконно виготовив документи про право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , в тому числі свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 , нібито видане 29.12.1999 Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, які передав ОСОБА_10 .
Отримані завідомо підроблені документи ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 передали державному реєстратору КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області ОСОБА_14 , яка 23.03.2018 року, виконуючи свою роль у спільному злочинному плані, будучи обізнаною в недостовірності наданих їй документів та у злочинному умислу інших членів організованої злочинної групи, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дані щодо права власності ОСОБА_19 на зазначений об`єкт нерухомого майна, чим забезпечила можливість здійснення з цим об`єктом нерухомого майна цивільних правочинів.
Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи у змові з іншими членами організованої групи, за допомогою ОСОБА_13 виготовили підроблені документи щодо передачі від імені померлої ОСОБА_19 права власності на зазначену квартиру до уставного фонду ТОВ «ХЮГВАРТ» (ЄДРПОУ - 41986028), яке зареєстроване 07.03.2018 року за сприянням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Після смерті ОСОБА_18 , його частина житлового приміщення (1/2 квартири), на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-257, виданого 25.10.2014 року 3-ю Запорізькою державною нотаріальною конторою та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №16743439 від 25.10.2014 року, державним реєстратором ОСОБА_20 , згідно чинного законодавства, передано у власність ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .
16.02.2018 року (тобто після фактичної смерті ОСОБА_19 ), із використанням підроблених ОСОБА_13 документів, зокрема, свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 29.12.1999 року Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39830274 від 23.02.2018 року, державним реєстратором КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області ОСОБА_14 до реєстру внесено дані щодо 1/2 частини житлового приміщення, яка фактично належить ОСОБА_19 . Після цього в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану квартиру повністю визначено за ОСОБА_19 .
23.03.2018 року ОСОБА_8 , достовірно усвідомлюючи факт смерті ОСОБА_19 , неправомірно використовуючи електронний ключ доступу своєї матері приватного нотаріуса ОСОБА_17 , зареєструвала право власності на вказану квартиру за ТОВ «ХЮГВАРТ» () на підставі підробленого акту приймання-передачі нерухомого майна від 13.03.2018, відповідно до якого право власності на вказану квартиру перейшло від ОСОБА_19 , яка фактично померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , до ТОВ «ХЮГВАРТ», яке було зареєстровано лише 07.03.2018 та засновниками якого виступають померла ОСОБА_19 та ОСОБА_21 .
Таким чином, організована група осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 шляхом обману фактично заволоділа чужим майном квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , з метою її подальшої реалізації та отримання грошових коштів.
04.05.2018 року о 10-50 годині ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Старший слідчий 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, в обґрунтування зазначено, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, та наявні ризики того, що підозрювана ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відмовляючи у задоволені клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 60 днів до 05 липня 2018 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК.
В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді від 5 до 12 років реального позбавлення волі, після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі. Також, ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може знищити або вжити заходів до знищення, переховування документів, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази її вини. Обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення свідчать про те, що вона використовуючи своє службове становище секретаря приватного нотаріуса, видаючи себе за свою матір - приватного нотаріуса ОСОБА_17 , вчинила злочин з метою особистого збагачення. В разі подальшого перебування на волі ОСОБА_8 може продовжувати вчиняти злочинні дії. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрювану та її адвоката із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги та, оскільки висновки слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої ОСОБА_8 підозри не оспорюються в апеляційній скарзі, вони не перевіряються апеляційною інстанцією.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відмовляючи у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою та, обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу з посиланням на те, що прокурором не доведена недостатність обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, з чим, з огляду на матеріали провадження, погоджується апеляційна інстанція.
Що стосується даних про особу підозрюваної, то згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, має постійне місце проживання, заміжня, має на утриманні малолітнього сина, який є інвалідом дитинства та потребує постійного піклування та догляду, приймає активну участь в його вихованні, має офіційне працевлаштування, у зв`язку з чим має стабільне джерело доходу, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, згідно повідомленої підозри, ОСОБА_8 не є організатором злочинної діяльності, а є лише виконавцем.
Судова колегія, при вирішення апеляції, зауважує на явці підозрюваної за викликами до апеляційного суду, що свідчить на користь прийнятого слідчим суддею рішення.

Відомостей, що ОСОБА_8 порушує умови обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту чи ухиляється від явки до правоохоронного органу і від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно неї даного виду запобіжного заходу відсутні.
Вище наведені обставини провадження засвідчують малоймовірність ризиків щодо негативної поведінки підозрюваної.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував сукупність всіх обставин, з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваної та її процесуальної поведінки, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Наявність підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05 травня 2018 року, якою відмовлено у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвал набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4