Провадження №1-кп/748/291/18
Єдиний унікальний№ 748/1875/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
провівши у залі суду Чернігівського району Чернігівської області відкрите судове засідання по кримінальному провадженню №0000373 від 25.04.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ведильці Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 23 лютого 2015 року згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 1 місяць, проживаючого з реєстрацією по АДРЕСА_1 , перебуваючого під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.05.2018 року,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Алмати Республіки Казахстан, громадянина України, з професійно-технічною освітою, учасника бойових дій, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , без постійного фактичного місця проживання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження №0000373 від 25.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надійшло до суду 16.07.2018 р. з обвинувальним актом Чернігівської місцевої прокуратури Чернігівської області.

Згідно обвинувального акту 9.03.2018, у денний час, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, перелізши через паркан, проник на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав металеву бочку об`ємом 200 літрів, вартість якої згідна висновку судово-товарознавчої експертизи №2700/18-24 від 29.05.2018, складає 702 грн, яка належить ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у період часу з 22.05.2018 по 19 годину 13 хвилин 24.05.2018 р., ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, знаходячись у садівничому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване на території с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, шляхом відкриття незамкненої вхідної хвіртки, проникли на територію домогосподарства АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали дві секції металевого паркану, металеву хвіртку, а в подальшому, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли у приміщення дачного будинку, що знаходиться на території зазначеного домогосподарства, звідки таємно викрали вхідні металеві двері, а всього викрали 165,3 кілограмів брухту чорного металу, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №725 від 9.07.2018 р., складає 892,62 грн, що належить ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено згідно ухвали суду від 18.09.2018 р. до 18.11.2018 р.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування, згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.05.2018 р., було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 тричі у судові засідання не з`являвся, судові виклики не отримував, його фактичне місце проживання (перебування) було не відоме і він не мав постійного місця проживання, судом 18.09.2018 р. було постановлено ухвалу про його примусовий привід у судове засідання, яке було відкладене на 29 жовтня 2018 року.

У дане судове засідання обвинувачений ОСОБА_6 був доставлений під приводом працівником поліції та пояснив, що не з`являвся у судові засідання, бо забув дату судового розгляду, а потім просто не цікавився ходом судового розгляду, проживає у знайомого, але адреси не знає і тимчасово підробляє на ринку у м. Чернігові.

Під час судового розгляду, у відповідності до приписів ст.322 КПК України, було прийняте рішення про відкладення даного судового засідання на 26 листопада 2018 року у зв`язку з неявкою свідків обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, завчасно подали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності.

У свою чергу під час судового засідання від прокурора надійшли клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки раніше визначені ризики не відпали і судовий розгляд кримінального провадження не закінчений, та зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на тримання під вартою, оскільки той порушив умови взятого зобов`язання, переховувався від суду; перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення; обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років; не має законних джерел для існування, усталених соціальних зв`язків та постійного місця проживання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважали, що його можливо змінити на домашній арешт, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою, а захисник навпаки.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, рахує, що відсутні підстави для його задоволення, він визнає свою вину у вчиненні злочину і не переховувався від суду.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд зважає на наступне.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно положень статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення дія встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за необхідне звернути увагу, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 вказаної статті, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, ураховуючи наявність клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги те, що встановлені слідчим суддею та даним судом обставини при обранні обвинуваченому міри запобіжного заходу не змінилися, ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, ураховуючи його вік, стан здоров`я, зважаючи на те, що існує реальний ризик можливості обвинуваченим переховуватися від суду, зважаючи на те, що судове провадження не завершене, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на два місяці, про що просив у клопотанні прокурор.

Вирішуючи питання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою, суд врахував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я і те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є учасником бойових дій, не має усталених соціальних зв`язків та постійного місця проживання, офіційного джерела доходів, те, що він ухилявся від суду, порушивши взяти на себе зобов`язання, у зв`язку з чим суд, дійшов висновку, що докази та обставини на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інші злочини, а отже дійшов до переконання, що ОСОБА_6 необхідно змінити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на тримання під вартою строком на два місяці.

Разом з тим, ураховуючи вищевикладені положення закону, суд приходить до висновку, що обрання обвинуваченим альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, - забезпечить виконання ними, покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Саме такий розмір застави, на переконання суду, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, справедливим, співрозмірним, та таким, що не суперечить положенням ч.4 ст.183 КПК України, вимогам ст.ст.178, 182, 183 КПК України, і не буде занадто непомірним для них.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 323, 331, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Судовий розгляд кримінального провадження №0000373 від 25.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України відкласти до 9 години 26.11.2018 року.

Клопотання прокурора Чернігівської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» продовжити до 29 грудня 2018 року.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на запобіжний захід тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 29.12.2018 року, з подальшим утриманням у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити прокурору, захисникові, обвинуваченим для відома та для виконання направити начальнику ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» і Чернігівському РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Визначити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 гривень, яка може бути внесена як самими обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: «Код отримувача 26295412 , Банк отримувача ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача МФО 820172, рахунок отримувача 5960».
Обвинувачені або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомляти суд;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не відлучатися за межі населеного пункту по місцю свого проживання без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі установи, де обвинувачені утримуються під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова особа установи, де обвинувачені утримуються під вартою повинна здійснити розпорядження про їх звільнення з-під варти і повідомити усно та письмово Чернігівський районний суд Чернігівської області.

У разі внесення застави і з моменту звільнення обвинувачених з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі, якщо обвинувачені, будучи належним чином повідомлені, не з`являться за викликом до суду без поважних причин або не повідомлять про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1