Справа № 192/961/18
Провадження № 1-кп/192/186/18
У Х В А Л А

01.08.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000246, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні 01 серпня 2018 року заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу. Захисник просив суд розглянути питання про застосування до підзахисного більш м`якого виду запобіжного заходу домашнього арешту.

Суд, заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою приходить до наступних висновків.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, слідчим суддею було вказано наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Суд ухвалою від 06 червня 2018 року задовольнив клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та встановив наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України в частині можливого впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу ані слідчим суддею під час вирішання питання про обрання запобіжного заходу, ані під час продовження запобіжного заходу встановлено не було (а. с.32-33).

Тому суд вважає, що наявність даного ризику не доведена прокурором і на час розгляду клопотання про повторне продовження дії запобіжного заходу.

Статтею 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 1 та 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з клопотання прокурора, він жодним чином не обґрунтував, необхідність продовження тримання під вартою обвинуваченого. Зазначені в клопотанні прокурора ризики зводяться лише щодо перелічення раніше вказаних ризиків, які вже двічі були зазначені прокурором, розглянуті слідчим суддею та судом, і встановлено відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на якій знову посилається прокурор.

Будь-якого обґрунтування, що вказаний в клопотанні ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України виправдовує подальше продовження тримання обвинуваченого під вартою в клопотання відсутнє.

Також суд враховує той факт, що прокурором допущено порушення процесуальних строків подання такого клопотання, оскільки останнє подано за два дні до закінчення дії попередньої ухвали суду, що є порушенням вимог ст.199 КПК України, а копія клопотання не вручена обвинуваченому та його захиснику відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою щодо обвинуваченого є необґрунтованим. Враховуючи також, позицію Європейського суду з прав людини, що запобіжний захід повинен розцінюватись, не як покарання, а засіб забезпечення належного судового розгляду, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 184,199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1