Справа № 615/1172/18
Провадження № 1-кп/615/125/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження № 0000335 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, що офіційно не працює, не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

02.08.2018 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 разом з угодою про примирення, укладеною 30.07.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .
Відповідно до обвинувального акту 08.07.2018 року о 02:01 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні нічного клубу «SamFerri», розташованого за адресою: пр. Героїв Чорнобиля, 4 а, м. Валки Харківської області, в ході сварки з раніше йому незнайомим ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов з правого боку до ОСОБА_4 та наніс йому один удар кулаком правої руки в нижню частину обличчя.
В результаті протиправний дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/106-Важ/18 від 28.07.2018 року тілесні ушкодження у вигляді забійної рани підборіддя та внутрішньої слизової оболонки нижньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більш ніж 3-х тижнів (21 день).
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину повністю, щиро розкаявся. Вказав, що дійсно вчинив злочин за викладених вище обставин, оскільки діалог з потерпілим міг призвести до негативних наслідків, тому вдарив його перший.
Пояснив, що в той вечір був з товаришем ОСОБА_7 , з яким перед клубом зайшли до магазину «24». В цей час зателефонувала його дівчина, яка чекала вже в клубі, з проханням замовити кальян, на що вони погодились. Коли зайшли в клуб та підійшли до свого столику, побачили, що його дівчина засмучена. На запитання вона повідомила, що з іншими дівчатами пішла фотографуватися, а коли повернулася раніше незнайомий ОСОБА_4 зайняв столик, стверджуючи, що має право. Коли вона вказала на свої речі, які свідчать про те, що столик уже зайнятий, він демонстративно зібрав речі дівчини та передав їй, сказавши, що столик вже не зайнятий. Крім того, адміністратор клубу намагався пояснити, що їхній столик зайнятий, але ОСОБА_4 вів себе агресивно, в зв`язку з чим його вивів охоронець. В подальшому ОСОБА_4 підійшов до барної стійки, де вирішував питання щодо вільних столиків у адміністратора. Коли він з ОСОБА_7 підійшов до барної стійки, ОСОБА_4 почав пред`являти претензії та запропонував «дати їм по морді прямо тут або на вулиці». Як зазначив обвинувачений, в результаті вийшло так, що він переший вдарив потерпілого, позаяк зрозумів, що бійки не уникнути.
В судовому засіданні обвинувачений просив вибачення у потерпілого. Зобов`язався в подальшому більш обачливо виходити з подібних ситуацій.
Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив викладені обставини кримінального правопорушення. Вказав, що дійсно підійшов до даного столику, оскільки не знав, що він зайнятий. Вже потім адміністратор пояснив, тому він погодився. Вважає, що нічний клуб це громадське місце, тому він має право сідати за будь-який столик. Пізніше підійшов ОСОБА_5 з товаришем, з якими відбула словесна перепалка. Зазначив, що угоду про примирення уклав добровільно, матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого не має, не бажає, щоб обвинувачений поніс якісь матеріальні витрати в рахунок відбування покарання або звільнення з випробуванням, але вважає, що він повинен відпрацювати громадські роботи.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України.

30.07.2018 року між потерпілим і обвинуваченим укладено угоду про примирення, відповідно до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та визначили покарання у виді 170 годин громадських робіт.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що потерпілий та обвинувачений досягли угоди про примирення, підписали її, при чому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за викладених вище обставин, між ним і потерпілим досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання, суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, яка відповідно до положень ст.469 КПК України може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, беззастережно визнавши свою винуватість у зазначеному діянні, цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Заслухавши думку прокурора, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим і обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався. Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 170 годин.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1