Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року
м. Київ

справа № 592/9129/16-к
Провадження № 51-8644ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 24 липня 2018 року в межах кримінального провадження

за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецьківка Сумського району Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 грудня 2015 року за ч. 1 ст. 126 КК до покарання у виді громадських робіт на строк 140 годин, яке на момент винесення вироку повністю відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК.
Встановлені обставини
Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 389 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 24 липня 2018 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати оскаржувані судові рішення щодо ОСОБА_5 та закрити кримінальне провадження.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, посилаючись на істотні порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог кримінального процесуального закону, захисник не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення і не вказує, чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування рішень касаційним судом відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на приписи статей 370, 374, 404, 412, 419 цього Кодексу.
У касаційній скарзі захисника не зазначено, чи заявлялися стороною захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, які всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив, а також, які конкретно доводи апеляційних скарг засудженого ОСОБА_5 та його захисника в порушення

ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції не дослідив, не перевірив і

не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Касаційна скарга захисника не містить конкретних обґрунтувань щодо неправильного застосування кожним судом (першої та апеляційної інстанцій) закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 389 КК і ч. 3 ст. 40 КВК) щодо періоду інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення з травня по серпень 2016 року включно та об`єктивних доводів на спростування усіх висновків суду стосовно доведеності винуватості обвинуваченого, із огляду на положення

ст. 413 КПК. Вимоги ОСОБА_4 про скасування оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_5 і закриття кримінального провадження не містять тому відповідного обґрунтування з посиланням на конкретні норми кримінального процесуального закону. Натомість захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Крім того, захисником не дотримано положень ч. 4 ст. 427 КПК, згідно яких до касаційної скарги додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують повноваження захисника, вони мають відповідати вимогам цього Кодексу, у тому числі ч. 1 ст. 50 КПК, де наведено їх вичерпний перелік.
Також захисник не зазначила, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.
Відсутність у касаційній скарзі зазначених обґрунтувань та недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 24 липня 2018 року щодо ОСОБА_5

і встановити десятиденний строк із дня отримання ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3