Постанова
Іменем України
03 травня 2018 р.
м. Київ
Справа № 445/374/16-к
Провадження № 51-957км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Апеляційного суду Львівської області від 19 квітня 2017 року в межах кримінального провадження № 0000633 про обвинувачення:
ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ясенівці Золочівського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини:
Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК, та призначено покарання за: ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років; ч. 2 ст. 125 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік; ст. 395 КК у виді арешту на строк 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного за попереднім вироком, ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяця. Цим же вироком вирішено питання про процесуальні витрати.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , маючи не зняту й непогашену судимість, 07.08.2013 близько 16 год. в с. Ясенівці Золочівського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки через металеву браму зайшов на господарство ОСОБА_7 , звідки повторно, умисно, разом невстановленими слідством особами, які не були обізнані про його злочинні міри, таємно викрав з подвір`я даного господарства майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 , на загальну суму 8027,53 грн.
Він же, 07.08.2013 близько 16 год. 40 хв., в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_7 в с. Ясенівці Золочівського району Львівської області, під час сварки на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_9 , тримаючи в руці цеглу, умисно наніс йому цеглою кілька ударів по голові, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Крім того, постановою Золочівського районного суду Львівської області від 03.01.2013 ОСОБА_6 було встановлено адміністративний нагляд терміном один рік із визначенням обмежень, у тому числі заборонено виїжджати за межі Золочівського району без дозволу ОВС України, які він порушив і 26.08.2013 без дозволу вказаного органу самовільно виїхав у м. Київ де був затриманий працівниками міліції, чим порушив правила адміністративного нагляду.
Вироком Апеляційного суду Львівської області від 19 квітня 2017 року зазначений вирок місцевого суду в частині визначення остаточного покарання скасований. Ухвалено на підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015, остаточно визначити ОСОБА_6 , покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності. Зарахувано ОСОБА_6 у строк покарання частину покарання відбуту за попереднім вироком, а також, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК, термін його перебування в установі попереднього ув`язнення у зв`язку із розглядом даної справи з 14.12.2015 по 19.04.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок місцевого суду залишений без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, ухваливши новий вирок, в резолютивній частині не призначив покарання за кожний злочин окремо, не визначив покарання за сукупністю злочинів, згідно із положеннями ч. ч. 1-3 ст. 70 КК, а лише визначив покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор, яка взяла участь у судовому засіданні, підтримала касаційну скаргу, просила вирок апеляційного суду змінити.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 438 КПК предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
З огляду на положення ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи касаційної скарги прокурора щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не є переконливими.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
В апеляційній скарзі прокурора зазначалось про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягало в тому, що при визначенні ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК суд першої інстанції застосував принцип часткового складання покарань і остаточно призначив засудженому остаточне покарання, яке є меншим від покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015 р. У той же час прокурор не оскаржував вирок суду першої інстанції у частині призначення ОСОБА_6 покарання за кожний вчинений злочин та за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК.
Апеляційний суд, переглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора в межах та порядку, визначених ст. ст. 404, 405 КПК, дійшов висновку про обґрунтованість доводів прокурора, наведених в його апеляційній скарзі, скасував вирок суду першої інстанції в частині визначення остаточного покарання та ухвалив в цій частині новий вирок.
Верховний Суд вважає, що доводи прокурора про незаконність вироку апеляційного суду лише з тієї підстави, що в його резолютивній частині відсутня вказівка на призначення покарання засудженому за кожний злочин окремо та за сукупністю злочинів на підставі положень ч. ч. 1-3 ст. 70 КК, не вказують на наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в контексті ч. 1 ст. 412 КПК. Зокрема Верховний Суд виходить з того, що ці питання вирішені судом першої інстанції і знайшли відповідне відображення в тексті його вироку, який в цій частині апеляційний суд залишив без зміни. Крім того зміст оскарженого вироку апеляційного суду є достатньо чітким та зрозумілим і не створив перешкод для його виконання (на момент розгляду кримінального провадження у касаційному суді засуджений вже відбув покарання).
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
З цих підставСуд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Львівської області від 19 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3