УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року

м. Київ
справа № 559/1515/17
провадження № 51-7561ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув спільну касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року.
Суть питання
Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 10 січня 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Демидівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги заявників на бездіяльність прокурора Дубенської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.
У спільній касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , просять скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак всупереч наведеним положенням процесуального закону, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, своїй касаційній скарзі фактично наводять доводи щодо їх незгоди з ухвалою слідчого судді Демидівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2017 року, яка не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Разом з тим скаржники не зазначають, яких саме порушень допустився апеляційний суд, залишаючи ухвалу Демидівського районного суду Рівненської області від 10 січня 2018 року без змін, та не обґрунтовують у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК і з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419, 459, 466, 467 цього Кодексу.
При цьому, касаційна скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі на спростування доводів їх апеляційної скарги.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Спільну касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху і встановити скаржникам строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3