Провадження № 1-кп/643/164/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2018 року Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005849 від 28.07.2016року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сахновщина Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 07.11.2016року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.186 КК України до 5-ти місяців арешту;

- 14.12.2016року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.07.2016 року о 14год.30хв., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, за раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом ривку, відкрито заволодів ланцюжком з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 9,3 грами, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №357 від 07.10.2016року 5628грн.55коп., та ладанкою з металу жовтого кольору 585 проби, точна вага якої не відома, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №357 від 07.10.2016року встановити не представилось можливим, які знаходилися на шиї ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5628грн.55коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав та показав, що з 25.07.2016року по 28.07.2016року він знаходився на стаціонарному лікуванні від наркотичної залежності у Харківській обласній клінічній наркологічній лікарні №15. 28.07.2016року він був виписаний з лікарні, о 14-00год. покинув лікарню, а тому фізично ніяк не міг знаходитися за адресою: АДРЕСА_3 о 14год.30хв. Не заперечував, що 29.07.2016року він був у ломбарді «Капітал», де здав золотий ланцюжок. Просив призначити йому мінімальну міру покарання.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні та які в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Так допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 28.07.2016року, приблизно о 14год.15хв. вона знаходилась біля будинку АДРЕСА_3 . Разом з нею була дитина, яка знаходилась у колясці. До коляски підійшов молодий чоловік який нахилився до дитини, а потім зірвав з її шиї золотий ланцюжок з ладанкою та втік. Крім того зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 схожий на того молодого чоловіка, який 28.07.2016року заволодів її майном.

За клопотанням обвинуваченого у якості свідка в судовому засіданні була допитана ОСОБА_8 , яка показала, що ОСОБА_6 приблизно з 25.07.2015року перебував на стаціонарному лікуванні у першому наркологічному відділенні від наркотичної залежності. Приблизно через 3 дні, самостійно покинув медичний заклад, в результаті чого 28.07.2016року був виписаний. Крім того зазначила, що виписка хворих відбувається до 13-00год.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується й іншими об`єктивними даними, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фототаблицею від 03.09.2016року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_5 серед пред`явлених осіб для впізнання, впізнала особу під №2 ОСОБА_6 , як особу яка 28.07.2016року біля будинку АДРЕСА_3 зірвав з її шиї золотий ланцюжок /а.п.174-176/;

- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 03.10.2016року, за участю потерпілої ОСОБА_5 в ході якого остання вказала місце вчинення злочину, розповіла та показала про обставини вчинення злочину обвинуваченим /а.п.177-182/;

- висновком товарознавчої експертизи №357 від 07.10.2016року встановлено, що вартість ланцюга з металу жовтого кольору 585 проби складає 5628грн.55коп., визначити вартість ладанки з металу жовтого кольору 585проби не представилось можливим /а.п.183/;

Довідкою ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капітал» від 10.08.2016року, відповідно до якої ОСОБА_6 29.07.2016року заклав до вказаного ломбарду золотий ланцюжок 585 проби, вагою 9,3 грами.

Наведені покази потерпілої ОСОБА_5 підтверджуються розглянутими в судовому засіданні доказами, суд визнає їх достовірними, оскільки по головним та суттєвим обставинам, вони узгоджуються та взаємостверджуються між собою, підтверджують скоєне, викривають злочинні дії обвинуваченого та спростовують його захисну позицію про те, що він не вчиняв грабіж.

Наведені покази свідка ОСОБА_8 не підтверджують доводів обвинуваченого ОСОБА_6 щодо перебування 28.07.2016року о 14-00год. у медичному закладі.

Потерпіла у судовому засіданні попереджалася про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, з ОСОБА_6 вона раніше знайома не була, особистих неприязних стосунків з ним не мала, і будь-яких обставин, які б могли давати потерпілій підстав для обмови обвинуваченого, у кримінальному провадженні не встановлені.
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, а тому ці його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких.

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, обвинуваченого судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 не одружений, не працює, раніше судимий, в тому числі за злочини проти власності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення яке є тяжким, дані, які характеризують його особу вказані вище, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також ставлення його до скоєного, той факт, що ним не відшкодовано матеріальні збитки потерпілій, та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України. Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, який вчинено до постановлення вироку Комінтернівським районним судом м.Харкова від 14.12.2016року, то остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2016року, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки 9 /дев`ять/ місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 07.11.2016року, як зазначено вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 14.11.2016року.

Зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_6 строк тримання під вартою (Ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.11.2016року про залишення ОСОБА_6 у Харківській установі виконання покарань №27 у зв`язку з розглядом справи у суді), з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, а саме з 23.11.2016року до дня набранням вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2016року законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_6 строк тримання під вартою (Ухвала Московського районного суду м. Харкова від 13.03.2017року про етапування та залишення ОСОБА_6 у Харківській установі виконання покарань №27 у зв`язку з розглядом справи у суді), з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, а саме з 30.03.2017року по 20.06.2017року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1