Справа № 161/4916/18
Провадження № 1-кп/161/564/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 липня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0000517 від 07.02.2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.07.2014 року Луцьким міським судом Волинської області за ст.286 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі, та на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки;

- 28.03.2018 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.15 ч.2, 185 ч.3, 71 КК України до 4-х років 1 місяць позбавлення волі.

-за ст..ст.15 ч.3 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 07.02.2018 року, близько 04:15 год., перебуваючи між шостим і сьомим поверхами в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, проник шляхом злому навісного та врізного замків вхідних дверей до іншого приміщення, а саме: підсобного приміщення господарського призначення, де реалізовуючи свій прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, що знаходиться в середині вищевказаного приміщення, перемістив столовий керамічний сервіс марки «Interos», що знаходився у картонній коробці, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 146 від 26.03.2018 року становить 454,73 грн., із полиць стелажу на підлогу до вхідних дверей із внутрішньої сторони даного приміщення. Однак, обвинувачений ОСОБА_6 не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки у вищевказаному приміщенні був затриманий потерпілим ОСОБА_5 ..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказаний час, місце та спосіб вчинив зазначений в обвинувальному акті злочин. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який підтвердив обставини, що зазначені в обвинувальному акті. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, а щодо призначення останньому покарання, потерпілий поклався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаними з проникненням в інше приміщення, вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має і на суворому покаранні не наполягає, разом з тим, обвинувачений має постійне місце проживання, однак ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, знову вчинив новий тяжкий умисний корисливий злочин в короткий проміжок часу, разом з тим, обвинувачений не працює, не займається суспільно-корисною працею, не має постійного джерела доходу, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, із застосуванням ст.70 ч.4 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Речові докази в даному кримінальному провадженні вирішити в порядку ст.100 КПК України, а судові витрати покласти на ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2018 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 до відбуття у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 07.02.2018 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін перебування його попереднього ув`язнення з дня затримання, тобто з 06.02.2017 року по 15.02.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Речовий доказ столовий керамічний сервіз марки «Interos», що був вилучений 07.02.2018 року під час проведення огляду місця події та в подальшому переданий на відповідальне зберігання під письмову розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Речові докази сумочка з тканини сірого кольору з інструментами, що була вилучена 12.02.2018 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2 Волинської області, в якій знаходяться: викрутка з руків`ям чорно-червоного кольору; викрутка з руків`ям чорно-жовтого кольору; кусачки з руків`ям чорного кольору; два накидні ключі; два само різи; поліетиленовий пакет, в якому знаходяться набої до пневматичної зброї в кількості 12 шт.; один пластиковий ключ; зв`язка ключів у кількості 11 шт., що передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинської області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, з моменту отримання копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: