Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2994/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000104 від 13.02.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого не офіційно, раніше судимого 24.03.2011 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, з угодою про визнання винуватості від 6 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим Дніпровським районним судом м. Києва 24.03.2011 за ч. 3 ст.187 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, маючи не зняту і непогашену в законному порядку судимість на шлях виправлення не став і скоїв нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, під час відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2011 в Сумській виправній колонії №116 постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.06.2017 року ОСОБА_4 встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік, а також обмеження, передбачені ст. 10 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», у вигляді:

- з`являтися на реєстраційну відмітку в період нагляду кожну 1, 2, 3, 4 суботу щомісяця з 9.00 годин до 12.00 годин в ВП ГУНП за місцем проживання;

- заборонити виходити з квартири або приватного домоволодіння, вибраного для мешкання після 22 години і до 6 години ранку наступного дня без отримання на те письмового дозволу керівництва ВП ГУНП;

- заборонити виїзд за межі населеного пункту місця проживання на постійне тимчасове проживання без письмового дозволу керівництва ВП ГУНП. В разі необхідності виїзду за територію пункту проживання піднаглядний зобов`язаний письмово повідомити керівництво ВП ГУНП про мету, термін і точну адресу знаходження, отримати дозвіл, маршрутний листок в якому робити відповідні реєстраційні відмітки;

- заборонити перебування в ресторанах, кафе, барах, магазинах і інших громадських місцях, де здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив, а також заборонити перебування на вокзалах і аеропорту, за місцем проживання.

Після звільнення з Сумської виправної колонії № 116 ОСОБА_4 19.07.2017 року прибув в Овруцьке ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області для реєстрації, де його було попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Однак в період часу з 1 по 30 листопада 2017 року в невстановлений слідством день ОСОБА_4 , будучи ознайомлений з правилами та обов`язками адміністративно піднаглядних осіб, самовільно, без повідомлення контролюючих органів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце проживання по АДРЕСА_2 , та до 6 червня 2018 року проживав в АДРЕСА_3 , тим самим ухилявся від адміністративного нагляду.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

6 серпня 2018 року між заступником керівника Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом з обвинувальним актом. За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , сторонами віднесено щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , не встановлено.

З урахуванням особистих даних ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони узгодили вид та міру покарання, передбачені санкцією ст. 395 КК України, у виді арешту строком на один місяць.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ствердив добровільність укладення угоди і просив її затвердити, погодився на призначення узгодженого покарання.

Прокурор та захисник обвинуваченого вважали наявними підстави для затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише держаним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.2 ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ст. 395 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного, та його щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4. ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між заступником керівника Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , та призначення покарання, узгодженого сторонами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувалися і в підготовчому судовому засіданні клопотань про їх застосування не надійшло.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 473 - 476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 6 серпня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000104 від 13 лютого 2018 року, укладену між заступником керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання у вигляді арешту обчислювати з дня затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку після набуття ним законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню справу адміністративного нагляду на ОСОБА_4 залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1