1-кс /760/6057/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2018 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього Підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працюючого суддею Дружківського міського суду Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього Підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та обов`язків щодо ОСОБА_5 .
Встановлено, що постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 26 червня 1997 року № 398/97-ВР ОСОБА_5 обрано безстроково на посаду судді Дружківського міського суду Донецької області.
Згідно з протоколом загальних зборів суддів Дружківського міського суду Донецької області від 14 квітня 2017 року № 6 та відповідно до наказу від 14 квітня 2017 року № 14-К ОСОБА_5 призначено на посаду голови Дружківського міського суду Донецької області.
Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є уповноважені на виконання функцій держави професійні судді, яким забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Таким чином, ОСОБА_5 як суддя Дружківського міського суду Донецької області при виконанні службових обов`язків постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим, відповідно до п. 2 примітки до ст.. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Незважаючи на обізнаність у вищезазначеному законодавстві та усупереч обов`язку неухильного його дотримання, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді судді, умисно вчинив корупційний злочин за таких обставин.
Так, 17 листопада 2017 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 13 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_8 за фактом керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за ст. 130 КУпАП.
Судовій справі за вказаним адміністративним матеріалом надано єдиний унікальний номер справи № 229/4426/17 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу між суддями, передано на розгляд судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_5 .
Відповідно до повідомлення на веб-сайті Дружківського міського суду Донецької області від 20 листопада 2017 року, ОСОБА_8 повідомлено про те, що розгляд справи № 229/4426/17 суддею ОСОБА_5 про вчинення ним адміністративного правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 27 листопада 2017 року.
Разом з тим, у невстановлений слідством час, невстановлені особи вступили з ОСОБА_9 у злочинну змову, направлену на надання судді ОСОБА_5 неправомірної вигоди за не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності.
Досудовим розслідуванням установлено, що згідно наказу №2358-к від 15 грудня 2015 року ОСОБА_9 призначено на посаду прокурора Краматорської місцевої прокуратури.
ОСОБА_9 мав стійкі робочі зв`язки із суддями Дружківського міського суду Донецької області, користуючись службовим становищем, тому він повинен був забезпечити згоду ОСОБА_5 на отримання неправомірної вигоди та отримання від нього відомостей про розмір даної неправомірної вигоди, потім передати отримані відомості невстановленим слідством особам та після отримання їх згоди із розміром неправомірної вигоди, отримати від невстановлених слідством осіб визначену суду неправомірної вигоди та передати її ОСОБА_5 за винесення ним рішення в інтересах ОСОБА_8 у справі про вчинення останнім адміністративного правопорушення.
З метою уточнення анкетних даних особи, в інтересах якої має бути прийняте відповідне судове рішення, за проханням ОСОБА_9 4 грудня 2017 року о 14 год. 23 хв. на його мобільний телефон надійшло SMS повідомлення наступного змісту : « ОСОБА_8 ».
Оскільки ОСОБА_9 розумів, що у разі визнання винним, за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_8 загрожує накладення штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 1 рік, він повідомив ОСОБА_5 , що не знає ОСОБА_8 особисто, але знає його через своїх знайомих, йо той не бажає бути притягнутим до адміністративної відповідальності.
Керуючись попередньою домовленістю із невстановленими слідством особами щодо необхідності отримання відомостей про розмір неправомірної вигоди, яку необхідно надати судді ОСОБА_5 за винесення ним рішення в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в ході подальшої розмови з ОСОБА_5 висловив готовність розглянути будь-які пропозиції ОСОБА_5 , які забезпечать ОСОБА_8 збереження права керування транспортними засобами за результатами судового розгляду.
У відповідь на вищевказану пропозицію, ОСОБА_5 надав свою згоду. При цьому, ОСОБА_5 , розуміючи, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідно визначити та повідомити ОСОБА_9 розмір неправомірної вигоди, яку він бажає отримати за винесення рішення в інтересах ОСОБА_8 різким рухом показав ОСОБА_9 п`ять пальців правої руки, висловивши тим самим вимогу надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в розмірі п`яти тисяч гривень за не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_9 , розуміючи завуальовану вимогу ОСОБА_5 , зазначив, що повідомить щодо отриманих відомостей та зустрінеться з ОСОБА_5 на наступний день.
Далі, ОСОБА_9 повідомив невстановленим слідством особам про обставини зустрічі з ОСОБА_5 та про необхідність надання через нього ОСОБА_5 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в розмірі п`яти тисяч гривень за не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності. Також, у невстановлений слідством час, ОСОБА_9 отримав від невстановлених слідством осіб для передачі судді ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі п`ять тисяч гривень.
5 грудня 2017 року, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_9 з`явився до робочого кабінету ОСОБА_5 , який знаходився в Дружківському міському суді Донецької області та повідомив про згоду невстановлених осіб на розмір визначеної ОСОБА_5 неправомірної вигоди, після чого ОСОБА_5 повідомив, що бажає отримати грошові кошти 11 грудня 2017 року, оскільки на 12 грудня 2017 року було призначено розгляд справи про адміністративне правопорушення, на що ОСОБА_9 погодився.
11 грудня 2017 року близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_9 зайшов до службового кабінету ОСОБА_5 та передав останньому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 5000 гривень за не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності. Після отримання ОСОБА_5 коштів від ОСОБА_9 , він їх поклав у шухляду свого робочого столу, а вже після завершення зустрічі поспіхом перелічив їх та, впевнившись у справності, поклав їх до своєї сумки, після чого залишив свій робочий кабінет.
12 грудня ОСОБА_8 прибув до ОСОБА_5 та відповів на декілька його запитань. Після чого ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 , що про прийняте щодо нього рішення у справі його буде повідомлено додатково шляхом телефонного зв`язку.
Аналогічна ситуація склалася і щодо адміністративного матеріалу із єдиним унікальним номером справи №229/4431/17 стосовно ОСОБА_11 за фактом керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який надійшов до Дружківського міського суду Донецької області 17 листопада 2017 року та був розподілений судді ОСОБА_5 .
Із прокурором ОСОБА_9 вступили у злочинну змову невстановлені слідством особи, які спрямували свій умисел на надання судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_5 неправомірної вигоди за прийняття ним рішення щодо не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_11 .
Реалізуючи спільний умисел, ОСОБА_9 11 грудня 2017 року близько 10 год. 52 хв. зайшов до приміщення службового кабінету судді ОСОБА_5 та повторно запропонував судді отримати неправомірну вигоду у розмірі п`яти тисяч гривень за не притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності, на що ОСОБА_5 надано згоду.
Діючи за попередньою домовленістю, у невстановлений слідством час ОСОБА_9 повідомив невстановленим слідством особам про обставини зустрічі з ОСОБА_5 та про необхідність надання через нього неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі п`ять тисяч гривень за не притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності. Також, у невстановлений слідством час ОСОБА_9 отримав від невстановлених слідством осіб для передачі ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі п`ять тисяч гривень. Тому, 11 грудня 2017 року близько 16 год. 50 хв., після передання неправомірної вигоди у розмірі п`яти тисяч гривень за прийняття рішення стосовно не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, ОСОБА_9 здійснено передачу ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі п`яти тисяч гривень за прийняття рішення стосовно не притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності.
12 грудня 2017 року ОСОБА_11 прибув до ОСОБА_5 та відповів на декілька його запитань. Після чого ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11 , що про прийняте щодо нього рішення у справі його буде повідомлено додатково шляхом телефонного зв`язку.
Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
03.04.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Обґрунтованість підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується доказами, що були зібрані у кримінальному провадженні та перелічені у матеріалах клопотання.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна.
Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді застави та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор прохав задовольнити дане клопотання у повному обсязі.
Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та подав письмові заперечення, які було долучено до матеріалів провадження.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до наступного висновку
У відповідності до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Ч. 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 прокурор посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, з метою запобігання спробам може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості ризиків, то вони мають бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема слідчий суддя встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Матеріали клопотання, на думку слідчого судді, підтверджують існування на час розгляду клопотання обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому твердження адвоката в частині необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри до уваги не приймаються, оскільки не відносить до повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування.
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, обставини кримінального правопорушення, вбачається за необхідне застосування до нього запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 20 чи 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Разом з тим, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини гарантії передбачені п.3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховувано наявність грошових засобів у обвинуваченого (справа «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010). Крім того, закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання (справа «Єлоєв проти України»)
Так, обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, майновий стан, дані, що характеризують його особу, обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість.
В судовому засіданні прокурор наполягав на визнані розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в національній грошовій одиниці становить 140 960, 00 грн.
Разом з тим, слідчий суддя, визнаючи наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка міститься в справах «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, «Єлоєв проти України», слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в меншому об`ємі ніж наполягає сторона обвинувачення, а саме у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 70 480 грн. (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 декілька обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
-прибувати до детектива, прокурора, суду за кожним викликом;
-не відлучатися із м. Дружківка, Донецької області та с. Райське Костянтинівського району Донецької області, без дозволу детектива, прокурора або суду;
-повідомляти детектива, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , у цьому провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт
( паспорти ) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 176-178, 182, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього Підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_7 , погоджене Начальником шостого відділу процесуального керівництва ,підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та обов`язків , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працюючого суддею Дружківського міського суду Донецької області - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у розмірі 40 прожиткових мінімумів ( сімдесят тисяч чотириста вісімдесят гривен) для працездатних осіб з застосуванням обов`язків, передбачених ч.4 ст.194, ст.195 КПК України, а саме:
-прибувати до детектива, прокурора, суду за кожним викликом;
-не відлучатися із м. Дружківка, Донецької області та с. Райське Костянтинівського району Донецької області, без дозволу детектива, прокурора або суду;
-повідомляти детектива, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , у цьому провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт
( паспорти ) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Визначити строк дії обов`язків в межах досудового розслідування до 27.05.2018 року включно.
Контроль за виконям ухвали покласти на процесуальних прокурорів САП Генеральної прокуратури України.
Ухвала не оскаржується.
Слідчий суддя : ОСОБА_1