УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання речових доказів,-
ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , про визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000091 від 21.03.2016.
Клопотання обґрунтовано тим, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою зі службовими особами підконтрольного йому суб`єкта господарської діяльності ТОВ «Рейлтранслогістік» (, м. Київ, вул. Старокиївська, 10Г), здійснюють фінансове та матеріальне забезпечення терористичних організацій, незаконних збройних та воєнізованих формувань, які діють на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей, у особливо великих розмірах.
В ході досудового слідства встановлено, що директор ТОВ «Рейлтранслогістік» () ОСОБА_4 та голова правління підконтрольного останньому ПрАТ «Івано-Франківськцемент» () ОСОБА_5 за сприяння невстановлених на даний час службових осіб органів ДФС України, у 2015-2017 роках здійснили ввезення з Російської Федерації на територію України з порушенням Митного кодексу України вантажних вагонів, які на праві власності належать ООО «Істлайн», АО «ВЕБ-Лізинг», ЗАО «РТХ-Логістік», ТОВ «Абсолют Лізінг», ТОВ «Аркада Транс».
Згідно рішення Ради національної безпеки та оборони від 28.04.17 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) компанії «Ростех» та АО «Рособоронекспорт», які є опосередкованими засновниками АО ««ВЕБ-Лізинг» (РФ, м. Москва, вул. Воздвиженська, 10, д.р.н. 781), внесені до «санкційного списку» (додаток юридичні особи п. 102 та п. 103).
Згідно листа ПАТ «Укрзалізниця» станом на 21.06.2018 зазначені вагони в Автоматизованому банку даних ПВ зареєстровані за ТОВ «Рейлтранслогістік» та ПрАТ «Івано-Франківськцемент».
Відповідно до постанови слідчого від 16.07.2017, вказані вище 175 залізничні вагони з наступними номерами: 60766409, 61183513, 53115911, 60609609, 67295014, 60612058, 61871026, 60793205, 66068909, 60743630, 53764916, 60780905, 54897764, 55798037, 59074435, 61679882, 67189621, 55167464, 55197297, 53115796, 60765260, 60793452, 60743531, 55794663, 60764545, 60794187, 60677648, 67055368, 55804868, 60792827, 56011901, 60874567, 67101618, 60747284, 53764536, 56575376, 55079990, 55198121, 56073455, 56073463, 56073471, 56073489, 56073505, 56073513, 56073521, 56073539, 56073547, 56073554, 56073562, 56073570, 56073588, 56073612, 56073638, 56073646, 56073661, 56073679, 56073687, 56073703, 56073711, 56073729, 56073737, 56073752, 56073760, 56073778, 56073786, 56073802, 56073810, 56073828, 56073836, 56073844, 56073851, 56073869, 56073877, 56073885, 56073901, 56073919, 56073927, 56073935, 56073943, 56073950, 56073968, 56073976, 56073984, 56074008, 56074016, 56074024, 60729407, 66049362, 59665240, 66945544, 66677121, 60606480, 61788535, 60606910, 55185763, 60766219, 55181465, 55655955, 61788733, 67153031, 60608460, 61797239, 66048448, 59959668, 60610672, 61797601, 61994901, 62586516, 53765004, 52953981, 66664673, 58918475, 60608114, 65054520, 54898432, 67055350, 54898556, 56009038, 60607702, 61789012, 58918384, 59072884, 59960930, 56011455, 56799679, 62054267, 53412649, 53412672, 53424917, 53425039, 53425062, 53425187, 53425245, 53425302, 53425427, 53425450, 53425484, 53425518, 53425575, 53606786, 53606901, 53606968, 53606992, 53607024, 53607081, 53126090, 53126108, 53126116, 53126132, 53126140, 53126157, 53126165, 53126173, 53126181, 53126199, 53126207, 53126215, 53126223, 53126231,53126249, 53126256, 53126264, 53126272, 53126280, 53126298, 53126306, 53126314, 53126322, 53126330, 53126348, 53126355, 53126363, 53126371, 53126389, 56073448 - визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
23.07.18 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на 175 вищезазначених залізничних вагонів, із забороною відчужувати, розпоряджатись або користуватись ними.
27.07.18 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва скасовано арешт майна на залізничні вагони, які перебувають у користуванні ПрАТ «Івано-Франківськцемент».
Враховуючи викладене, слідчий у клопотанні просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» рухоме майно, а саме на 78 залізничних вагонів, з наступними номерами: 60766409, 61183513, 53115911, 60609609, 67295014, 60612058, 61871026, 60793205, 66068909, 60743630, 53764916, 60780905, 54897764, 55798037, 59074435, 61679882, 67189621, 55167464, 55197297, 53115796, 60765260, 60793452, 60743531, 55794663, 60764545, 60794187, 60677648, 67055368, 55804868, 60792827, 56011901, 60874567, 67101618, 60747284, 53764536, 56575376, 55079990, 55198121, 60729407, 66049362, 59665240, 66945544, 66677121, 60606480, 61788535, 60606910, 55185763, 60766219, 55181465, 55655955, 61788733, 67153031, 60608460, 61797239, 66048448, 59959668, 60610672, 61797601, 61994901, 62586516, 53765004, 52953981, 66664673, 58918475, 60608114, 65054520, 54898432, 67055350, 54898556, 56009038, 60607702, 61789012, 58918384, 59072884, 59960930, 56011455, 56799679, 62054267, які є речовим доказом у кримінальному провадженні № 000091.
У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 , підтримав подане клопотання, просив передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
Власники майна в судове засідання не викликалися, оскільки слідчий суддя, враховуючи наявність обставин, зазначених у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення передачі в управління майна.
Слідчий суддя, проаналізувавши викладене у клопотанні та долучених до нього матеріалах, заслухавши доводи учасників даного слухання, оцінивши їх відповідно до вимог статті 94 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), вважає, що клопотання підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 21.03.16 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 258-5 та ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України.
Положеннями статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною другою статті 100 КПК України визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Положеннями частини четвертої статті 100 КПК України передбачено, що у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй документа вона зобов`язана відшкодувати володільцю витрати, пов`язані з втратою чи знищенням документа та виготовленням його дубліката.
Згідно з абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
В частині сьомій статті 100 КПК України говориться, що у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні (частина перша статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
Так, зокрема, «Великою вісімкою» (G8) в межах підгрупи з кримінально-правових питань 27 квітня 2005 року схвалено Кращі практики щодо адміністрування арештованих активів (G8 Best Practices for the Administration of Seized Assets). Як зазначається у відповідних рекомендаціях, вони спрямовані, зокрема, на допомогу державам у збереженні вартості арештованих активів. При цьому, однією з ключових рекомендацій є те, що в судовому провадженні, відповідно до національного законодавства, має бути дозволено продаж активів до винесення остаточного рішення суду по справі та застосування заходів конфіскації або стягнення активів в дохід держави стосовно тих активів, які швидко псуються або швидко знижуються у вартості, наприклад, судна, літаки, автомобілі, тварини, ферми з вирощуванням сільськогосподарських культур тощо. Держава має забезпечити розгляд питання про надання дозволу на продаж до винесення остаточного рішення суду по справі активів, які є надто обтяжливими для управління. В свою чергу, отримані від реалізації доходи повинні бути збережені відповідно до національного законодавства до винесення остаточного рішення суду та застосування заходів конфіскації або стягнення активів в дохід держави.
Основною метою заснування та діяльності Національного агентства є сприяння процесуальній діяльності слідчого, детектива, прокурора, слідчого судді, суду, спрямованій, зокрема, на забезпечення збереження речових доказів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, а також збільшення їх вартості, особливо тих, які підлягають конфіскації, спеціальній конфіскації (стягненню в дохід держави в кримінальному провадженні).
Повноваження Національного агентства з управління арештованим (до конфіскації) майном визначені статтями 1, 9, 10, 19-24 Закону та статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Так, в управління Національному агентству можуть передаватись лише активи, які відповідають наступним умовам:
-вони визнані речовим доказом;
-на них накладено арешт у кримінальному провадженні;
-арешт має передбачати заборону розпорядження (обов`язково), або користування майном (бажано);
-їх сукупна вартість становить понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
-це не завдає шкоди кримінальному провадженню.
Управління активами за Законом є відповідальною діяльністю, що має на меті зберегти економічну вартість активу протягом кримінального провадження, а також примножити її (за можливості).
Закон та КПК України не містять обмежень щодо типів, видів активів, які можуть передаватись в управління Національному агентству, так само як і обмежень щодо видів злочинів, у кримінальних провадженнях з розслідування яких були арештовані відповідні активи.
Приймаючи активи в управління, Національне агентство самостійно не управляє ними (інакше як у спосіб їх реалізації шляхом передання відповідному реалізатору), натомість, обирає професійного управителя конкретним типом активу і передає йому актив в управління, контролює діяльність з управління, або ж передає актив на реалізацію, якщо він підлягає реалізації згідно з Законом та прийнятим на його виконання підзаконним актом.
У статті 19 Закону визначено дві альтернативні підстави передання активів в управління Національному агентству:
-ухвала слідчого судді, суду про передання активів в управління Національному агентству;
-згода власника активів на їх передання в управління Національному агентству.
За змістом статей 19-24 Закону Національне агентство самостійно не здійснює управління активами (інакше як у спосіб їх реалізації). У разі передання Національним агентством активу в управління професійному управителеві за договором, послуги з такого управління можуть бути оплачені виключно з доходів від управління (частини друга та третя статті 21 Закону).
Таким чином, за загальним правилом, управління за Законом у спосіб передання активу в управління за договором управителеві є можливим, якщо таке управління здатне приносити дохід.
За таких обставин, Закон не передбачає можливості управління майном, як Національним агентством самостійно, так і обраним ним управителем за договором, у спосіб суто його зберігання (оскільки зберігання призводить лише до витрат без одержання доходів). При цьому, Національне агентство може організувати деякі заходи зі зберігання арештованого майна, але лише для цілей подальшого передання такого майна в управління професійному управителеві і лише на строк, необхідний для організації такого передання в управління, а також, таке тимчасове (короткотермінове) зберігання не може передбачати витрачання коштів Державного бюджету України.
Згідно з Законом головна мета діяльності Національного агентства за напрямком управління майном забезпечувати (генерувати) надходження до Державного бюджету України, а не видатки з нього.
Саме тому, Національне агентство не має повноважень та прав витрачати кошти Державного бюджету України і самостійно організовувати охорону, відповідальне зберігання, обслуговування, підтримання у належному стані, оперативно управляти та вчиняти інші дії стосовно активів окрім їх передачі для реалізації або в управління за договором. Натомість, відповідні заходи можуть організовуватися управителем відібраним у порядку, встановленому Законом, і оплачуватися виключно з доходів від управління, які отримуються управителем в процесі комерційного використання активу.
Згідно з приписами частини першої статті 9 Закону Національне агентство здійснює заходи з проведення оцінки активів (пункти 3, 4). У зв`язку з чим, обов`язково отримавши в управління майно Національне агентство першочергово проводить його оцінку (встановлює ринкову вартість).
Частиною четвертою статті 21 Закону передбачено, що майно, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майно у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, підлягає реалізації за цінами щонайменш не нижче ринкових. Примірний перелік такого майна затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 685 (далі Примірний перелік).
Оцінивши індивідуальні ознаки та властивості майна, суд приходить до висновку, що передача для управління Національному агентству на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх економічної вартості є об`єктивною необхідністю з метою виключення прямого або опосередкованого впливу та посягання підозрюваних на арештоване майно, запобігання можливості знищення, відчуження майна, виключення ймовірності користування майном, що дозволить підозрюваному продовжувати отримувати незаконні доходи (переваги) від набутого шляхом вчинення кримінальних правопорушень матеріальних благ та продовжувати злочинну діяльність.
Виходячи з системного аналізу приписів статті 2 КПК України, статей 170 173 КПК України, основною метою накладення арешту на майно у кримінальному провадженні є забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для особи за вчинення кримінальних правопорушень, насамперед корупційних, через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок її протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких переваг внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього.
Незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна та в результаті цього невжиття заходів щодо збереження арештованого майна утруднить або зробить неможливим (втрата, погіршення фізичного стану майна, зменшення його економічної вартості) застосування негативних наслідків до підозрюваних у разі винесення обвинувального висновку стосовно останнього, а у разі винесення виправдувального вироку може стати порушенням прав підозрюваного у вигляді втрати вартості майна за час його перебування під арештом, що в обох випадках унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.
Окрім цього, враховуючи положення статті 24 Закону, надходження в результаті вжиття заходів щодо управління арештованим майном, сприятимуть наповненню державного бюджету, відтак застосування відповідних заходів обумовлено захистом економічних інтересів Держави.
Разом з тим, вжиття заходів щодо управління вказаним арештованим майном спрямовані на захист інтересів підозрюваних, оскільки гарантує власникам майна збереження його вартості, а також дає можливість збільшити цю вартість, тим самим компенсуються усі негативні наслідки застосування арешту.
Зважаючи на викладене, з метою досягнення цілей накладення арешту на майно, виходячи з наявності об`єктивної необхідності, а також забезпечуючи досягнення завдань кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 36, 94, 100, 131, 170-173, 175, 309 372, 392, 532 КПК України та ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання речових доказів задовольнити в повному обсязі;
Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» рухоме майно, а саме на 78 залізничних вагонів, з наступними номерами: 60766409, 61183513, 53115911, 60609609, 67295014, 60612058, 61871026, 60793205, 66068909, 60743630, 53764916, 60780905, 54897764, 55798037, 59074435, 61679882, 67189621, 55167464, 55197297, 53115796, 60765260, 60793452, 60743531, 55794663, 60764545, 60794187, 60677648, 67055368, 55804868, 60792827, 56011901, 60874567, 67101618, 60747284, 53764536, 56575376, 55079990, 55198121, 60729407, 66049362, 59665240, 66945544, 66677121, 60606480, 61788535, 60606910, 55185763, 60766219, 55181465, 55655955, 61788733, 67153031, 60608460, 61797239, 66048448, 59959668, 60610672, 61797601, 61994901, 62586516, 53765004, 52953981, 66664673, 58918475, 60608114, 65054520, 54898432, 67055350, 54898556, 56009038, 60607702, 61789012, 58918384, 59072884, 59960930, 56011455, 56799679, 62054267, які є речовим доказом у кримінальному провадженні № 000091.
Контроль за виконанням Ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 000091 від 21.03.2016;
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1