н/п 1-кп/174/49/2018
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000045 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с.Комунарівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянки України, не військовозобов`язаної, не заміжньої, позбавлена батьківських прав, не працює, освіта професійно-технічна,зареєстрована по АДРЕСА_1 , тимчасово проживає: АДРЕСА_2 , реабілітаційний центр «Мірас», в силу ст.89 КК України не судима,-

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185 , ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 18.01.2018 року, близько 21.00 год., перебуваючи в квартирі раніше знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , під час розмови з останнім, у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном, який належить ОСОБА_4 , шляхом зловживання його довірою.

В той же день, тобто 18.01.2018 року, близько 21.05 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись у приміщенні квартири, розташованої за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, шляхом недобросовісного використання довіри ОСОБА_4 та довірливих стосунків, які склались між нею та ОСОБА_4 внаслідок особистого знайомства, попрохала останнього дати їй належний йому мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SGН-В100» чорного кольору, начебто для здійснення телефонного дзвінка знайомому, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон потерпілому ОСОБА_4 . В свою чергу ОСОБА_4 , виходячи зі своєї необізнаності та похилого віку, розраховуючи на довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_5 , будучи впевненим в тому, що остання виконає свою обіцянку та поверне йому телефон, передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки ««SAMSUNG» модель «SGН-В100» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 301,50 грн. для здійснення телефонного дзвінка. Після цього ОСОБА_5 , заволодівши шляхом зловживання довірою вищевказаним мобільним телефоном, з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 301,50 грн.

Повторно, ОСОБА_5 , 19.01.2018 року, близько 19.00 год. знаходилась в кв. АДРЕСА_4 , коли на SІМ-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , якою ОСОБА_5 раніше заволоділа шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 та залишила для особистого користування, надійшло SМS-повідомлення, про те що на картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_4 , перераховані грошові кошти - пенсія, після чого у останньої раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 , а саме грошових коштів з вищезазначеної пенсійної картки ПАТ КБ «ПриватБанк». Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, в цей же день, тобто 19.01.2018 року, близько 19.03 год., продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів за допомогою функції ІVR-меню мобільного оператора «Київстар» перерахувала з банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 , на банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що зареєстрована на ім`я раніше знайомої ОСОБА_6 , яка не була обізнана з злочинними намірами ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 4 052,12 грн. Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, таємно, із корисливих мотивів, використовуючи високі інформаційні технології і телекомунікаційні мережі, викрала із вищевказаної банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 4 052,12 грн., після чого викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину визнала повністю і показала, що 18.01.2018 р. прийшла додому до ОСОБА_4 з наміром заволодіти його мобільним телефоном, оскільки були потрібні грошові кошти на придбання наркотичних засобів. Попросила у нього мобільний телефон для здійснення начебто телефонного дзвінка, в його присутності телефонувала, а потім з цим телефоном пішла. Наступного дня на телефон прийшло СМС-повідомлення про надходження потерпілому пенсії, яку вирішила обернути на свою користь. За допомогою свого знайомого, якому повідомила, що їй прийшли гроші на дитину, перерахувала пенсійні кошти на картку знайомої ОСОБА_6 , якій не повідомляла про свої наміри та в послідуючому зняла і використала на власні потреби, а телефон здала в ломбард, отримані кошти також витратила. У вчиненому щиро кається, усвідомлює протиправність своїх дій, на даний час у добровільному порядку проходить реабілітацію від наркотичної залежності, має намір виправитися, поновити свої батьківські права відносно свого сина, яких була позбавлена за рішенням суду у 2016 році. Просить її суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що в січні 2018 р. до нього прийшла раніше знайома ОСОБА_5 , яка попросила в нього телефон для здійснення телефонного дзвінка. Дав їй телефон, вона комусь телефонувала, а потім почув як стукнули вхідні двері, побачив, що ОСОБА_5 пішла, не повернувши телефон. Наступного дня через знайомих повідомив її, щоб вона повернула телефон, але вона цього не зробила. Наприкінці місяця він отримує пенсію, звернувся до банку, де йому повідомили, що грошові кошти з його карти зняті, звернувся до поліції. В послідуючому телефон повернули працівники поліції. Просить не позбавляти обвинувачену волі, оскільки вона у вчиненому розкаялася, має молодий вік і обіцяє повернути йому грошові кошти.

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченої ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення злочинів ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а її дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані:

- по ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

- по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчинених нею злочинів, обставини, які обтяжують та пом`якшують її покарання, особу обвинуваченої.

Так, ОСОБА_5 вчинила злочини невеликої та середньої тяжкості.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд відносить вчинення нею злочину щодо особи похилого віку.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить її щире каяття.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, не заміжня, не працює, згідно з рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2016 р. позбавлена батьківських прав відносно свого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Суд критично оцінює дані досудової доповіді, складеної Верхньодніпровським МРВ ПС МРУ ВКПП МЮ відносно обвинуваченої щодо неможливості її виправлення без позбавлення або обмеження волі (а.с.66 т.2) по наступним підставам.

Так, вказаний висновок органом пробації мотивовано високим ризиком вчинення обвинуваченою повторного злочину, однак не зазначено, якими саме факторами цей ризик обумовлено.

Крім того, згідно вказаного висновку, обвинувачена має середній ризик небезпеки для суспільства, який мотивовано тим, що ОСОБА_5 мала наркотичну залежність та може почати вживати наркотичні засоби знову, а також вчиненням злочинів умисно, з корисливих мотивів та у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, обвинувачена не заперечує факти вживання нею наркотичних засобів в минулому, на даний час проходить реабілітацію від наркотичної залежності у добровільному порядку і факт вживання наркотичних засобів на даний час заперечує, а уникнення можливості вживання нею наркотичних засобів в майбутньому, можливо на думку суду, зокрема, і за сприяння спеціалістів органу пробації, за умови здійснення ними інтенсивного нагляду та соціально-виховних заходів відносно ОСОБА_5 .

Вчинення обвинуваченою злочинів умисно та з корисливих мотивів, також не може слугувати безумовною підставою для обмеження чи позбавлення її волі, оскільки вказані обставини є лише елементами суб`єктивної сторони складу інкримінованих обвинуваченій злочинів, а при призначенні покарання останній підлягає врахуванню тяжкість цих злочинів, які відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченої та дані про її особу.

Крім того, вчинення обвинуваченою злочинів у стані алкогольного сп`яніння, на що вказує орган пробації в досудовій доповіді, не підтверджується пред`явленим ОСОБА_5 обвинуваченням та будь якими об`єктивними даними по справі.

Таким чином, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка вчинила умисні злочини невеликої та середньої тяжкості відносно особи похилого віку, не має постійного місця роботи та сталих соціальних зв`язків, однак у вчиненому щиро розкаялася, усвідомлює протиправність своїх дій та має намір виправитися, поновити свої батьківські права, а також враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 , який просить не позбавляти обвинувачену волі, суд прийшов до висновку, що можливості виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства не вичерпані, тому їй слід призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження та позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, а з метою здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду за обвинуваченою, на неї слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів та буде відповідати загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SGН-В100», який знаходиться на збереженні у потерпілого ОСОБА_4 - слід залишити останньому; копію виписки по картковому рахунку (а.с. 39 т.1), диск з інформацією про обіг грошових коштів по рахунку абонентського номеру ПрАТ « Київстар» (а.с. 126 т.1) - слід зберігати в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 349, 367- 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання :

-по ч.1 ст. 190 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

-по ч.2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України загальну міру покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши на неї обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SGН-В100», який знаходиться на збереженні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити останньому; копію виписки по картковому рахунку, диск з інформацією про обіг грошових коштів по рахунку абонентського номеру ПрАТ « Київстар» - зберігати в матеріалах справи.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1