Справа № 714/324/18
Провадження № 1-кп/714/53/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" травня 2018 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
секретар: ОСОБА_2
з участю: прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Герцаївського районного суду Чернівецької області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості з Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області по кримінальному провадженню № 0000004 від 04.01.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна за національністю, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1 КК України, ст.358 ч.1 КК України та ст.358 ч.4 ҐКК України, -
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи приватним підприємцем та здійснюючи торгівлю теле- відеоапаратурою в магазині за адресою АДРЕСА_2 , уклав договір №86/2017 від 19.07.2017 з відділом освіти, молоді та спорту Герцаївської РДА Чернівецької області, в особі начальника відділу ОСОБА_5 , про закупівлю товарів на суму 124852 грн., згідно до якого перший зобов`язався поставити телевізори марки «SAMSUNG» на вказану суму, якість яких повинна відповідати державним стандартам, для використання вказаних товарів у Великобудівському НВК Герцаївського району Чернівецької області.
В липні 2017 року, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне збагачення, з метою введення замовника в оману, придбав за невстановлених слідством обставин, 14 телевізорів невстановленого виробника з наявними на них товарними знаками «SAMSUNG» за ціною 305 доларів СІІІА за одиницю, що згідно курсу НБУ склало 110507,6 грн., та кріплення до вказаних телевізорів на загальну суму 6521,76 грн. В подальшому, усвідомлюючи, що зазначені телевізори не є товарами марки «SAMSUNG» та їх вартість і якість не відповідає заявленим у договорі вимогам, зловживаючи довірою начальника відділу освіти, молоді та спорту Герцаївської РДА ОСОБА_5 , показавши йому вказані товари та наявний на них торгівельний знак « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ввів останнього в оману та запевнив, що вказані телевізори відповідають умовам договору, і останній погодився перерахувати за них кошти.
Також, 27.07.2017 року ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, надав у відділ освіти Герцаївської РДА накладну на вказані товари, в яку вніс завідомо неправдиві відомості стосовно вартості та марки телевізорів, та на підставі якої останньому були перераховані грошові кошти в сумі 124852 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у поставці товарів неналежної якості та вартості, ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволодів державними коштами в сумі 8822,64 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду на вказану суму відділу освіти, молоді та спорту Герцаївської РДА.
Крім того, ОСОБА_4 будучи громадянином-підприємцем, діючи умисно, з метою вчинення шахрайських дій, 27.07.2017 року, перебуваючи на своєму робочому місці в АДРЕСА_2 , власноручно заповнив накладну №17 від 27.07.2017 року, та достовірно знаючи про те, що телевізори які він поставляє у відділ освіти Герцаївської РДА Чернівецької області, не є марки «SAMSUNG», та їх вартість - 124852 грн., не відповідає дійсності, записав зазначені неправдиві відомості, щодо марки та вартості телевізорів, до вказаної накладної.
Усвідомлюючи, що дані зазначені у накладній №17 не відповідають дійсності, ОСОБА_4 підписав накладну, після чого завірив її своєю печаткою громадянина підприємця, чим надав їй юридичної сили, і в такий спосіб склав та вніс до офіційного документа завідомо неправдиві відомості, та в подальшому надав його посадовим особам відділу освіти, молоді та спорту Герцаївської РДА, в результаті чого йому були перераховані грошові кошти за поставку товару, який не відповідав умовам договору.
Крім того, ОСОБА_4 27.07.2017 року, перебуваючи у приміщенні відділу освіти в АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що накладна №17 від 27.07.2017 року, виписана ним про поставку телевізорів «SAMSUNG» містить завідомо неправдиві відомості щодо вартості та опису майна, умисно незаконно використав вказаний документ особисто надавши його головному бухгалтеру відділу освіти, молоді та спорту Герцаївської РДА ОСОБА_6 для подальшого перерахунку коштів.
31.07.2017 року на підставі вказаної підробленої накладної ОСОБА_4 управлінням державної казначейської служби в Герцаївському районі були переховані грошові кошти в сумі 124852 грн.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками ст.190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном або шляхом обману чи зловживання довірою ( шахрайство ), за ст.358 ч.1 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається громадянином підприємцем, який надає права чи звільняє від обов`язків, з метою його подальшого використання, за ст.358 ч.4 КК України як використання підробленого документа.
30 березня 2018 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст.470 КПК України враховані такі обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті даного злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, раніше не судимого. Обставин, що обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 не знайдено. Даний злочин не набув значного суспільного резонансу, суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст.ст.190 ч.1, 358 ч.1 та 358 ч.4 КК України та щодо узгодженого покарання за ст.190 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за ст.358 ч.1 КК України у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., за ст.358 ч.4 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні даного правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його винуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ст.190 ч.1, 358 ч.1 та 358 ч.4 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, із якими останній погодився в судовому засіданні.
На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.ст.473, 474 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.
Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.
Також останній розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та він також розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1 КК України, ст.358 ч.1 КК України та ст.358 ч.4 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, пояснивши, що при її укладенні були дотримані всі права обвинуваченого та відсутність тиску під час її укладання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, зокрема, прокурора, підозрюваного та захисника, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги підозрюваний ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ст.190 ч.1, ст..358 ч.1 та ст.358 ч.4 КК України є правильною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Злочин у вчиненні яких підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
За таких обставин, та враховуючи щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння у розкритті злочину, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1, 358 ч.1 та 358 ч.4 КК України.
За вчинене кримінальне правопорушення підозрюваний ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Також судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_8 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
При призначенні покарання підозрюваному ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 30 березня 2018 року між останнім та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000004 від 04.01.2018 року і узгоджену сторонами міру покарання за ст.ст.190 ч.1, 358 ч.1 та 358 ч.4 КК України та щодо узгодженого покарання за даною статтею у виді за ст.190 ч.1 КК України штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за ст.358 ч.1 КК України у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., за ст.358 ч.4 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, та особи підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має постійне зареєстроване місце проживання, обставини, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутністю потерпілих, заявленого цивільного позову та шкоди.
Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_9 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання відповідно до Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки він на день набрання чинності цим Законом є пенсіонером.
Прокурор щодо заявленого підозрюваним клопотання заперечень не має, вважає, що воно може бути задоволене.
Захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання підозрюваного.
Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Ст.86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до вимог п.«ґ» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом є особами та досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення невеликої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на день набрання цим Законом чинності ( 07.09.2017 року ) є пенсіонером.
Таким чином, ОСОБА_9 відноситься до осіб, які підпадають під дію п.«ґ» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_9 , судом не встановлені.
Враховуючи, що ОСОБА_9 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що є особою яка на день набрання чинності цим Законом є пенсіонером, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», кримінальні правопорушення у вчиненні яких він обвинувачується не є тяжкими або особливо тяжкими, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище підозрюваного, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання підозрюваного про його звільнення від відбування покарання на підставі п.«ґ» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122, 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, п.«ґ» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році», суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 березня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`яти десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 500 ( п`ятсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`яти десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити остаточне узгоджене сторонами покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 500 ( п`ятсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотання про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст.389-1 КК України.
Обмеження права оскарження даного вироку підозрюваним визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України.
Речові докази по справі, а саме телевізор з логотипом «SAMSUNG» № Y390D16AW, що знаходиться на зберіганні у директора НВК с.Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця с.Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області залишити останньому ( а.к.п.64-65 ).
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.«г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: підозрюваним з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.
Суддя: