Справа № 466/2427/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/487/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені № 0000463 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 11 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 11 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого за даним кримінальним провадженням не обирався.
Згідно з вироком обвинувачений ОСОБА_6 24.12.2017 року близько 17год. 30хв. під час проїзду по вул.Шевченка у м.Львові біля зупинки «Церква Анни» у маршрутному таксі №184а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний, суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «НТС» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 із правої кишені куртки потерпілої ОСОБА_8 . У подальшому направився у ломбард «Реверс», який розташований за адресою: м.Львів, вул.Раппопорта, 19, де реалізував викрадений телефон з метою власного збагачення. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 5199 грн.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить зменшити покарання на 1 (один) рік позбавлення волі або скасувати даний вирок.
В обґрунтування покликається на те, що проживає у місті Львові разом зі своєю матір`ю пенсіонеркою, з нового року влаштувався на роботу та працює у хлібопекарні, щиро розкаюється, закон не порушує, потерпілим відшкодував усі збитки, а тому просить зменшити покарання або скасувати вирок.
01 серпня 2018 року потерпіла ОСОБА_8 подала заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі, вказала, що свідчення дані нею на досудовому розслідуванні та в ході справи повністю підтримує, з апеляційною скаргою ознайомлена та не маю заперечень.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги та залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, причини своє неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, що підтверджуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду, відповідає фактичним даним кримінального провадження № 0000463 і повністю підтверджується сукупністю перевірених судом першої інстанції доказів.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 учасниками кримінального провадження не оспорюється.
Стосовно призначення покарання, то відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 75 звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням може бути застосовано в тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення без відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.
Разом з тим, обираючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував цю обставини, також ступінь суспільної небезпечності вчиненого, тяжкість вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, скарг від мешканців будинку та мікрорайону до ЛКП «Граніт» не поступало, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обтяжуючих обставин правомірно призначив покарання обвинуваченому, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів з чим погоджується колегія суддів.
Тому виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки такі є необґрунтованими та безпідставними.
Також, з матеріалів справи вбачається, що в апеляційному провадженні обвинувачений ОСОБА_6 не навів нових обґрунтованих підстав для призначення більш м`якого покарання. Пом`якшуючі обставини, які зазначив в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , а саме, що він щиро розкаюється та відшкодував усі збитки потерпілим, судом першої інстанції було враховано при обранні покарання.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4