АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/3112/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/455/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
21 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2018 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирчани Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянина України,-
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання, призначеного вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 08.12.2014 року за ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України.
В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що засуджений відбув встановлену законом частину строку покарання, за місцем відбування покарання характеризується позитивно.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає, що судом І інстанції проігноровано вимоги ст. 81 КК України та безпідставно звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від покарання, за таких обставин, коли він за весь період відбування покарання лише один раз залучався до праці, мав дисциплінарні стягнення, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, а також з випробуванням та на підставі акту амністії, однак продовжував вчиняти умисні злочини. тобто на шлях виправлення не став.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу засудженого та його захисника, які просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши докази, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 08.12.2014 року за ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. Початок строку відбування покарання обчислено з 08.12.2014 року, кінець строку відбування покарання з урахуванням положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України, застосованих ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.02.2016 року 04.07.2019 року.
20.02.2018 року засуджений звернулася до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про порушення судом вказаних вимог КПК, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, виходячи з наступного.
Згідно рекомендацій п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах про умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Обґрунтовуючи судове рішення про задоволення клопотання суд в мотивувальній частині ухвали взагалі не вказав передбачених ст. 81 КК України підстав та умов для звільнення засудженого від покарання умовно-достроково.
Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що за весь час відбування покарання ОСОБА_7 , який відбуває покарання в Північній виправній колонії з 04.10.2014 року, був працевлаштований лише з серпня 2015 по серпень 2016 року і з того часу не працював.
Суд не зазначив в ухвалі, яким чином ці обставини свідчать про сумлінне ставлення засудженого до праці.
Посилання засудженого про намір в майбутньому займатися суспільно-корисною працею в Фермерському господарстві «Зоря» не може бути підставою для звільнення його умовно-достроково, оскільки позитивні наміри на майбутнє статтею 81 КК не передбачені як умова для звільнення особи від покарання умовно-достроково.
Поза увагою суду залишилась на обставина, що ОСОБА_7 , окрім заохочень мав три стягнення, два з яких наприкінці 2015 та у 2016 року суворі догани, що спростовує доводи апелянта про його виправлення.
Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 п`ять разів засуджувався за вчинення умисних злочинів, неодноразово звільнявся від покарання: на підставі акту амністії, з випробуванням, умовно-достроково, але на шлях виправлення на ставав та продовжував вчиняти злочини, незважаючи на поблажливе ставлення держави до себе через застосування заохочувальних норм.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про допущення судом першої інстанції невідповідності висновків суду фактичним обставинам.
Зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, оцінюючи вказані відомості про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а не лише за період, що передував настанню пільги, зокрема те, що за весь період відбування покарання, ОСОБА_7 залучався до суспільно-корисної праці лише з серпня 2015 по серпень 2016 року, періодично притягався до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів своє виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Сама по собі позитивна характеристика засудженого не зобов`язує суд застосувати умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання за відсутності підстав і умов, передбачених статтею 81 КК України.
Виходячи з наведеного, ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК із постановленням нової ухвали, якою у клопотанні засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 407, п. 2 ч. 1 ст. 409, ст. 419 КПК України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2018 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання, призначеного вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 08.12.2014 року за ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2