УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2018 року

м. Київ
справа 357/9239/16-к
провадження № 51-9371ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 липня 2018 року,
встановив:
За вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за: ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією 1/3 майна, яке є його власністю; ч. 1 ст. 368 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади службової особи, представника влади чи місцевого самоврядування в установах пенітенціарної служби, правоохоронних органах, органах державної влади і місцевого самоврядування на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією 1/3 майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади службової особи, представника влади чи місцевого самоврядування в установах пенітенціарної служби, правоохоронних органах, органах державної влади і місцевого самоврядування на строк 3 роки.
На підставі ст. 54 КК позбавлено ОСОБА_5 спеціального звання «старший сержант внутрішньої служби».
Апеляційний суд Київської області ухвалою 17 липня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишив без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, неправильно надану оцінку доказам, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, вирок місцевого суду в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 368 КК скасувати, а кримінальне провадження закрити, а в частині засудження за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК змінити і застосувати статті про менш тяжкі кримінальні правопорушення.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, в своїй касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, наводить доводи, зі змісту яких убачається, що він посилається на неповноту судового розгляду, не погоджується з наданою судами оцінкою доказам та заперечує правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Водночас порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, захисник не конкретизував, в чому саме полягало, на його думку, допущення цим судом порушення вимог процесуального закону. Також захисник не обґрунтував як неправильне застосування норм матеріального закону та істотне порушення вимог процесуального закону вплинуло на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, та не зазначив, чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Крім того, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга захисника не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3