Справа № 132/747/18
Провадження №11-кп/772/1001/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 11.11.2017, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 20.06.2018, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 постановлено обчислювати з 11.11.2017, тобто з моменту затримання.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Скасувано арешт автомобіля марки «BMW 318i», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2017.

Цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди по 150 000 (сто п`ятдесят тисяч)грн. на кожного. У задоволенні позову в частині матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу відмовлено.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 11.11.2017 близько 10 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «BMW 318i», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , рухаючись із перевищенням допустимої в межах населених пунктів швидкістю по вул. Івана Мазепи в м. Калинівка Вінницької області, в напрямку виїзду до с. Корделівка Калинівського району Вінницької області, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не вибрав безпечну швидкість та на заокругленні дороги праворуч виїхав на зустрічну смугу руху, після чого перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху і як наслідок втратив контроль над рухом транспортного засобу і можливість безпечно керувати ним, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини, де допустив наїзд на електроопору № 25. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «BMW 318i», ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм загинула на місці події. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 123 від 11.12.2017, трупа ОСОБА_11 виявлено сполучну травму тіла: відкрита черепно-мозкова травма забійні рани голови, садна обличчя, двобічний перелом верхньої щелепи, двосторонній перелом нижньої щелепи, крововилив в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, перелом кісток склепіння та основи черепа, розрив твердої мозкової оболонки, поширений субарахноїдальний крововилив, внутрішньошлуночковий крововилив, чисельні ділянки забою головного мозку в правій скроневій та в правій тім`яній долі головного мозку та на базальній поверхні правої лобної долі; закрита тупа травма грудної клітки переломи ребер справа, перелом грудини в проекції руків`я, перелом правого акроміально-ключичного зчленування, забій серця, забій легень, крововилив в переднє середостіння; закрита тупа травма живота розрив печінки, крововилив в черевну порожнину; ознаки струсу тіла (дрібні зливні крововиливи в зв`язкові апарати внутрішніх органів). Ушкодження у ОСОБА_11 спричинені від дії твердих тупих предметів, що діяли зі значною силою, що могло мати місце 11.11.2017 в момент дорожньо-транспортної пригоди при ударі об виступаючі предмети в середині салону автомобіля. Смерть ОСОБА_11 настала від сполучної травми тіла. Сполучна травма тіла у ОСОБА_11 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю». Згідно висновку судової токсикологічної експертизи № 3025 від 01.12.2017, в крові ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,6проміле. Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 894а від 29.12.2017 на момент експертного огляду у деталях та вузлах робочої гальмівної системи, рульового керування автомобіля марки «BMW 318i», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , застосованими методами дослідження експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до дорожньо-транспортної пригоди та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено. Згідно висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1050а від 02 січня 2018 року, у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля марки «BMW 318i», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , ОСОБА_9 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість руху автомобіля марки «BMW 318i», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , перед даною дорожньо-транспортною пригодою була більшою за 111.1км/год. У ситуації, яка склалася, з технічної точки зору можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у водія автомобілю марки «BMW 318i», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 », ОСОБА_9 могла полягати у виконанні ним вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля марки «BMW 318i», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. Таким чином, ОСОБА_9 порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п.п. 2.9 (а), 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України перебувають в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу на вирок суду, в якій просить змінити вирок через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України три роки позбавлення волі, в іншій частині залишити без змін. Вважає, що судом не враховане повне відшкодування завданої матеріальної шкоди та часткове відшкодування моральної шкоди, не враховано пом`якшуючі обставини, особу обвинуваченого в повній мірі, те, що злочин відноситься до категорії необережних.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та просив її задовольнити, пояснення прокурора та потерпілого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам провадження та підтверджений доказами в справі, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а тому й не перевіряється колегією суддів, виходячи з положень ч. 1 ст. 404 КПК України.

З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, та доведеність винуватості, вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Будь - яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку в цій частині колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів обвинуваченого про суворість призначеного покарання та неврахування судом при призначенні покарання обвинуваченому всіх даних, які характеризують обвинуваченого та пом`якшують йому покарання, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Положення ст. 50 КК України визначають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та змісту вироку, призначаючи покарання ОСОБА_9 , при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд врахував дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі ст.ст. 66-67 КК України, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту з необережною формою вини, врахував обставини, встановлені вироком суду, за яких обвинувачений порушив вимоги ПДР України, сівши за кермо в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушив і інші вимоги ПДР України, зокрема, не обрав безпечної швидкості руху та виїхавши на зустрічний напрямок руху, втратив контроль над рухом транспортного засобу, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини дороги де допустив наїзд на електроопору. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_11 2002 року народження загинула на місці пригоди. Окрім наведеного, судом враховані й дані щодо особи обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності, неодружений, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, його відношення до скоєного - визнання вини в обсязі пред`явленого обвинувачення; обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та часткове відшкодування шкоди, а також обставину, що обтяжує покарання у відповідності до вимог ст. 67 КК України вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З наведеного вбачається, що судом враховані й ті обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_12 в апеляційній скарзі.

А відтак, з огляду на тяжкість злочину, який, хоч і є необережним, але становить підвищену суспільну небезпеку у зв`язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху, що заподіяло смерть потерпілої; обставини, які пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання, всі відомості щодо особи винного ? як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливі без ізоляції від суспільства, а тому призначив йому основне покарання, за відсутності альтернативних покарань за цей злочин, у виді позбавлення волі, але в розмірі наближеному до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, не знайшовши при цьому підстав для застосування покарання в мінімальному розмірі.

Це рішення є обґрунтованим, судом наведені достатні мотиви такого рішення, що не спростовуються доводами апеляційної скарги, а тому вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 20.06.2018 щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_9 , який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом. Суддя: