Справа № 508/350/18
У Х В А Л А
Іменем України

"24" травня 2018 р. смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000048 від 12.03.2018 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нерушай, Татарбунарського району Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою 9 класів, не працюючого, одруженого , що має на утриманні малолітніх дітей, раніше судимого:
-28.03.2017 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Амбарове Миколаївського району Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого, одруженого, учасника бойових дій, раніше не судимого, -
обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
встановив:
10.04.2018 р. до суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000048, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі за текстом - КК України), - тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04.05.2018 року, головуючим суддею призначена ОСОБА_1 . Ухвалою суду від 07.05.2018 року обвинувальний акт призначений до підготовчого судового засідання на 24.05.2018 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, через те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст..291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження , для внесення подання про визначення підсудності, для повернення обвинувального акту прокуророві немає.
Потерпілий ОСОБА_6 також наполягав на призначенні судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 щодо призначення судового розгляду не заперечував.
Обвинувачений ОСОБА_5 клопотав про повернення обвинувального акту прокурору. Свої вимоги мотивував тим, що прокурором встановлені інші обставини, ніж ті, що насправді відбувалися, та докази, на яке спиралося слідство є недопустимими.
Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, розглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000048 від 12.03.2018 р. відносно ОСОБА_4 та відносно ОСОБА_5 разом з додатками слід повернути прокурору з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Однак органом досудового розслідування вимоги ст. 291 КПК України виконані не в повному обсязі, у звязку з чим обвинувальний акт, відносно ОСОБА_4 та відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам згаданої норми кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, імя, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи помякшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Звертаючись до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р., Європейський Суд зазначив, що у тексті п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), вказано на необхідність приділяти особливу увагу розясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо предявленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
З огляду на викладене, суд зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, але в ньому не міститься належним чином встановлений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення товарознавчої експертизи під час досудового розслідування), що свідчить про недотримання слідчим та прокурором вимог п. п. 7, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Обвинувальний акт та долучені матеріали не містять жодних посилань на докази, які б підтверджували метод визначеності вартості матеріальної шкоди у кримінальному проваджені (висновки товарознавчої експертизи).
У звязку із зазначеним, у суду виникають сумніви, з яких підстав прокурор та слідчий встановили розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, якщо виходячи зі змісту вказаного обвинувального акту експертизи не проводилися.
Крім того, згідно Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 24.02.2016 року п. 9.5.1, п. 18.2.1 засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставленням печатки, а також службові, процесуальні, фінансово-господарські та інші документи, складені в органах прокуратури, копії цих документів, а також вхідні та вихідні документи посвідчуються чи засвідчуються печатками або штампами. Однак на обвинувальному акті затвердженому прокурором прокуратури Миколаївського району Одеської області від 06.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України відсутня печатка прокуратури.
Згідно анкетних даних обвинувачених та потерпілого, зазначених у обвинувальному акті, зазначено їх національність, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України та не може вважатись достовірними даними з огляду на відсутність відповідних даних у документах, що посвідчують особу громадянина України.
Перевірка доводів обвинуваченого ОСОБА_5 , викладених у клопотанні, про неправильне встановлення прокурором фактичних обставин відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства здійснюється у стадії судового розгляду, коли суд зобов`язаний безпосередньо дослідити докази і дати їм оцінку. Зазначені обвинуваченим підстави для повернення обвинувального акта не свідчать про недотримання вимог ст. 291 КПК України під час складання та затвердження обвинувального акту, та можуть бути уточнені в ході розгляду відповідного обвинувального акту.
Таким чином, з підстав встановлених судом у підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не відповідає вимогам п. п. 3, 7, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, тому його слід повернути прокуророві для усунення виявлених недоліків, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 369, 372 КПК України, суд,-
ухвалив:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.
Копію наявної ухвали суду негайно направити прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.
Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2018 р.
Суддя : ОСОБА_1