Провадження №1-кп/638/1091/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0002157 від 02.06.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого у ФОП « ОСОБА_6 » монтажником-складальником металопластикових конструкцій, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.12.2008 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки;

16.08.2010 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ст.70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, 20.01.2011 року апеляційним судом Харківської області вирок змінений: вважати засудженим за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. В силу ст. 71 КК України приєднати частину невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 11.12.2008 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. 22.08.2013 року постановою Жовтневого районного суду м.Харкова на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнено від відбування покарання, невідбутий строк 1 рік 8 місяців 26 днів;

12.01.2015 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць. 18.01.2017 року постановою Харківського районного суду Харківської області на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнено від відбування покарання, невідбутий строк 5 місяців 3 дні,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

27.05.2018 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився біля під`їзду №3 за адресою: м.Харків, вул.Дерев`янко, 52, де з вказаного під`їзду вийшов потерпілий ОСОБА_7 та між ними виник словесний конфлікт на ґрунті тривалих неприязнених стосунків, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область рота, один удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар кулаком правої руки в область носа, чим спричинив ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-2485/2018 від 03.07.2018 року синець та садна на обличчі, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, синець за ударом механізмом удар-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання та могли бути отримані не пізніше 27.05.2018 року. За ступенем тяжкості вказані синець та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є рецидив злочинів.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 має судимості, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не звертався, одружений, працює у ФОП « ОСОБА_6 » монтажником-складальником металопластикових конструкцій, за місцем проживання характеризується задовільно.

З доповіді сектору Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
Беручи до уваги отриману інформацію, історію правопорушень, а також ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, але становить певну небезпеку для суспільства. Виправлення гр. ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі можливе лише у разі проходження пробаціної програми «Зміни про кримінального мислення».
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, сімейний стан, те, що обвинувачений офіційно працевлаштований, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1