Провадження № 1-кп/200/281/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0002583, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сивтикар Республіки Комі РФ, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0002583 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про доцільність продовження відносно ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки останньою скоєно тяжкий злочин, ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків не має та ніде офіційно не працює, є уродженкою Російської Федерації, а тому обвинувачена може переховуватися від суду, впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_7 просив розглянути дане клопотання на розсуд суду, вказав, що якщо зміна запобіжного заходу обвинуваченій на інший захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не вплине на розгляд справи, він не заперечуватиме проти зміни запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора, оскільки ним не доведені ризики можливості обвинуваченої переховуватися від суду чи впливати на свідків. При цьому ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, а тому має стійкі соціальні зв`язки, на цей час вона є пенсіонеркою.

Прохала суд застосувати до обвинуваченої інший більш м`який запобіжний захід,

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку захисника, також просила суд застосувати інший більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та доцільним продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу інший більш м`який запобіжний захід - відмовити, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Ухвалою суду від 09.07.2018 року обвинуваченій ОСОБА_6 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 вересня 2018 року.
На цей час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, не допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не завершено допит свідка ОСОБА_12 , при цьому справа призначена поза межами дії попередньої ухвали про продовження строку дії тримання під вартою ОСОБА_6 .

При цьому, при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

Суд вважає, що вказані ризики на час розгляду в суді кримінального провадження не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що призвело до загибелі потерпілого, санкцією статті передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.

А тому, суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 та серйозність висунутого їй обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
Крім того встановлено, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована, постійного доходу не має, офіційно не одружена, тобто міцні соціальні зв`язки в неї відсутні, за місцем реєстрації не мешкає, при цьому враховуючи стадію судового провадження, коли не всі свідки допитані, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченої впливу на свідків, у зв`язку із чим підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, також відсутні.

Таким чином, суд вважає встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої, а обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

З приводу доводів захисника та обвинуваченої про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованому ОСОБА_6 злочину, а тому не зможе забезпечити її процесуальну поведінку, при цьому наведені захистом обставини щодо характеристики особи обвинуваченої, не свідчать про наявність у ОСОБА_6 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та впливати на свідків, при цьому судом враховано тяжкість інкримінованого злочину, а також відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики.

А отже, суд вважає, що на стадії судового провадження, встановлені судом ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченої під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а, отже, не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

На підставі викладеного суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченої про зміну запобіжного заходу відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-177,183-184, 193-194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_13 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 листопада 2018 року, включно.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1