Справа № 761/7624/18
Провадження № 1-кп/761/1317/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи стосовно якого заявлене клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довбуш Баранівського району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України.

04.01.2018 року приблизно о 15.30 годин ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні головної зали «ГОЛОВПОШТАМПУ», що за адресою: м.Київ, вул. Хрещатик, 22, звернув свою увагу на потерпілу ОСОБА_6 , яка розраховувалась у касі за придбаний поштовий конверт та тримала в руці свій гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, а саме гаманця з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 слідкуючи за потерпілою побачив, як вона зі сторони касових вікон поклала гаманець із грошовими коштами до розстібнутого рюкзака.

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи відповідно до єдиного злочинного умислу, 04.01.2018 року о 15.40 годин ОСОБА_4 перебував в приміщенні головної зали «ГОЛОВПОШТАМПУ», що за адресою: м.Київ, вул. Хрещатик, 22, підійшов ззаду з правої сторони до потерпілої та свою правою рукою витягнув із рюкзака потерпілої ОСОБА_6 її гаманець чорного кольору марки «BOND», який для потерпілої матеріального збитку не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2600 гривень купюрами номіналом в 100 гривень кожна, в цей час злочинні дії ОСОБА_4 були викриті потерпілою, яка висловила вимогу припинити вчинення кримінального правопорушення та повернути майно, проте ОСОБА_4 проігнорував вимогу та з викраденим майном почав тікати.

Після цього, ОСОБА_4 продовжуючи ігнорувати законну вимогу ОСОБА_6 зупинитись та повернути викрадені речі, побіг з викраденим в напрямку виходу із приміщення «ГОЛОВПОШТАМПУ», де у залі був затриманий потерпілою та пересічними громадянами, які безперервно його переслідували.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.

Проте, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 має психічне захворювання, у зв`язку з яким міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення у стані неосудності.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №32 від 20.02.2018 року ОСОБА_4 у період часу, до якого відносяться діяння, в скоєнні якого він на даний час підозрюється, страждав на помірну розумову відсталість. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності на той період під експертний не виявляв. ОСОБА_4 на даний час страждає на помірну розумову відсталість. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує призначення примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор підтримав клопотання та просив про його задовольнити. ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти клопотання. Поставили питання про визначення закладу охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_4 в Житомирській області.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів, що були отримані з документів, наданих суду стороною обвинувачення, пояснень ОСОБА_4 .

Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, а також наявність у ОСОБА_4 захворювання помірна розумова відсталість, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №32 від 20.02.2018 року - суд прийшов до висновку, що обвинувачений на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння 04.01.2018 року не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Отже ОСОБА_4 перебував у стані неосудності, тому згідно статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визначаючи відповідно до ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене та з метою досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_4 , що можливо шляхом створення найбільш оптимальних умов для одужання, а також враховуючи те, що таке лікування може бути надано на умовах госпіталізації з урахуванням висновків лікарів експертів, при цьому, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, яке вчинив ОСОБА_4 04.01.2018 року, що має вираз у конкретних обставинах вчинення суспільно - небезпечного діяння, ознаки якого відповідають ознакам складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України, а також ті обставини, що викрадене майно повернуто потерпілій, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений, характер і тяжкість психічного захворювання ОСОБА_4 , що має вираз у помірній розумовій відсталості, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, в зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з наявним в нього психічним захворюванням.

До повноважень суду в даній категорії справ, входять лише визначення виду психіатричного закладу, проте не конкретного закладу.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази, а саме: гаманець марки «BOND» чорного кольору, грошові кошти у сумі 2600 грн. - залишити у потерпілої ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1