Справа № 175/3842/18
Провадження № 1-кп/175/235/18
Вирок

Іменем України

10 жовтня 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001224 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 1) 28.03.1990 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.215-3, ч.1 ст.140, ст.ст.25-1, 42 КК УРСР до 2 років позбавлення волі умовно з обов`язковим залученням до праці. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.07.1990 року повернутий у місця відбування покарання строком на 1 рік 7 місяців 7 днів позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 03.03.1992 року по відбуттю строку покарання;

- 2) 12.05.1994 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст.229-6, ч.3 ст.140, ст.ст.42, 14 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна та примусовим лікуванням від наркоманії. Звільненого з кримінально-виправної установи 02.10.1997 року за ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.09.1997 року на підставі ст.5 Закону України «Про амністію» від 26.09.1997 року;

- 3) 12.01.1998 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.17, ч.2 ст.215-3 до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 18.04.2001 року по відбуттю строку покарання;

- 4) 03.01.2002 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 02.12.2003 року за ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2003 року умовно-достроково на 10 місяців 6 днів на підставі ст.81 КК України;

- 5) 19.03.2004 року тим же судом за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок переглянутий та ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2005 року призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 23.05.2006 року за ухвалою того ж суду від 17.05.2006 року умовно-достроково на 2 місяці 8 днів на підставі ст.81 КК України;

- 6) 13.03.2006 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.ст.71, 81 ч.4 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 25.08.2009 року за ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.08.2009 року умовно-достроково на 10 місяців 13 днів на підставі ст.81 КК України;

- 7) 17.02.2011 року тим же судом за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ст.ст.70 ч.1, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 28.11.2013 року за ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2013 року умовно-достроково на 10 місяців 15 днів на підставі ст.81 КК України;

- 8) 15.09.2014 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 14.02.2017 року по відбуттю строку покарання;

- 9) 05.06.2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 10) 23.06.2018 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 11) 30.08.2018 року тим же судом за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за умисні злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.

Так, 12 вересня 2018 року о 14 годині ОСОБА_5 прибув до

приміщення магазину ТОВ «Спортмастер-Україна» (далі магазин або Товариство), розташованого у ТРЦ «Караван» по вулиці Нижньодніпровській, 17 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, де у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

З цією метою він, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу взяв чоловічу куртку марки «FILA» з артикулом «XJAM04Z4XL» темно-синього кольору вартістю 2299 грн. і пройшов до примірювальної кабінки, де з метою приховування злочину під власний верхній одяг надів на себе зазначену куртку, з якої не від`єднав магнітну сигнальну кліпсу, та не сплативши за куртку грошові кошти, направився до виходу з магазину, де спрацювали сигнальні рамки протикрадіжної системи.

Таким чином, учинивши усі дії для скоєння крадіжки чужого майна вказаною вартістю, довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та зупинений працівниками Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину визнав повністю і пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, у вересні 2018 року він дійсно намагався викрасти із магазину «Спортмастер-Україна» в ТРЦ «Караван» зазначену куртку, однак був затриманий працівниками поліції, після чого добровільно видав викрадене. У скоєному щиросердно кається і просить суворо не карати.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується доказами, дослідженими за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння та добровільності його позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 26 вересня 2018 року, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_6 , - дванадцять разів притягався до кримінальної відповідальності, має одинадцять незнятих і непогашених судимостей, у тому числі за умисні злочини проти власності, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК

України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_6 , який вчинив середньої тяжкості злочин, не відбувши покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року, що свідчить про його небажання виправлятися, суд вважає за необхідне призначити реальне покарання у виді позбавлення волі за правилами ст.71 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки під час засудження ОСОБА_6 за вироками Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня та 30 серпня 2018 року судом не було враховане покарання за вироком Дніпропетровського районного суду від 05 червня 2018 року у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, суд під час призначення покарання за даним вирок застосовує положення ч.1 ст.71 КК України до останнього за часом вироку.

Під час досудового розслідування ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався

Представник потерпілого ОСОБА_8 цивільний позов не заявляв, оскільки матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, про що він указав у своїй заяві без дати (аркуш судового провадження 11).

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати з державного бюджету на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 300 грн., що підтверджується звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2579/18 від 19.09.2018 року.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року, і остаточно, за сукупністю вироків, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Строк покарання обчислювати з 10 жовтня 2018 року.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і взяти його під варту в залі суду негайно.

У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) 300 грн. на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Дніпровському районі Дніпропетровської області, розрахунковий рахунок 0875, 0875 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ОКПО 37976087, призначення платежу: за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2579/18 від 19.09.2018 року).

Чоловічу куртку марки «FILA» з артикулом «XJAM04Z4XL» темно-синього кольору, передану на відповідальне зберігання ОСОБА_9 по розписці від 13 вересня 2018 року, - залишити у розпорядженні ТОВ «Спортмастер-Україна» після набрання вироком законної сили.

СD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження ТОВ «Спортмастер-Україна» за 12 вересня 2018 року, - зберігати у опечатаному конверті при судовому провадженні.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1