У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , за погодження прокурора Одеської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000072 від 07.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000072 від 07.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансвей-сервіс» зареєстроване 25.04.2013 Виконавчим комітетом Одеської міської ради, про що здійснено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації під №0046744, видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи та присвоєно код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій за номером 38721894.
26.04.2013 ТОВ «Трансвей сервіс» за №2 взято на податковий облік в органах Державної податкової служби. Відповідно до свідоцтва № 200326743 про реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.09.2013 ТОВ «Трансвей-сервіс» зареєстровано платником податку на додану вартість за індивідуальним податковим номером № 45. Підприємство ТОВ «Трансвей сервіс» перебувало на податковому обліку в ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.
Основним видом діяльності ТОВ «Трансвей-сервіс» є вантажний автомобільний транспорт.
Директор ТОВ «Трансвей сервіс» з 26.01.2017, згідно наказу №9 від 26.01.2017 є ОСОБА_5 .
Згідно статуту ТОВ «Трансвей сервіс», затвердженого протоколом №8 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансвей-сервіс» від 25.01.2017, ОСОБА_5 будучи директором вказаного підприємства, виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, зокрема здійснював всі дії від імені товариства, представляв його інтереси, укладав договори та підписував інші юридично вагомі документи, тобто був службовою особою.
Таким чином, займаючи посаду директора ТОВ «Трансвей-сервіс», що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов`язків, ОСОБА_5 , як службова особа Товариства відповідав за правильність нарахування і своєчасність сплати податків і обов`язкових платежів, як це передбачено чинним законодавством України.
Діючи в порушення норм Закону ОСОБА_5 , усвідомлюючи покладену на нього відповідальність і бажаючи уникнути виконання зобов`язань перед бюджетом, усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді несплати податків, у період з січня по червень 2017 вчинив умисні протиправні дії направлені на ухилення від слати податків, що виразилися в наступному.
Так, ОСОБА_5 , будучи директором підприємства ТОВ «Трансвей-сервіс», при здійсненні фінансово-господарської діяльності у період січень-червень 2017, маючи злочинний намір та корисливу мету, спрямовану на ухилення від сплати податків, розуміючі незаконність своїх дій, а також те, що операції з придбання транспортно-експедиторських послуг від постачальників ТОВ «О.К.Лоджістік» та ТОВ «Транс-групп» не мали реальний характер, шляхом використання недостовірних первинних документів відобразив в податкових деклараціях з податку на додану вартість за вказаний період неіснуючі фінансово-господарські операції, в яких безпідставно включив до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 1 668 395грн., які подав до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, однак, жодної операції з придбання зазначених послуг від вказаних постачальників фактично не відбулося.
Зазначене свідчить про порушення п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями).
Таким чином, директор ТОВ «Трансвей-сервіс» ОСОБА_5 у період з січня по червень 2017, в порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), умисно, шляхом безпідставного завищення податкового кредиту з ПДВ, ухилився від сплати податку на додану вартість в розмірі 1 668 395 грн.
Усього внаслідок умисного ухилення від сплати податків ОСОБА_5 до бюджету держави не надійшло податків на загальну суму 1 668 395грн., що є значним розміром, так як у 1000 разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому Законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету держави коштів у значних розмірах.
06.08.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.
07.08.2018 ГУ ДФС в Одеській області заявлено цивільний позов щодо стягнення з підозрюваного ОСОБА_5 заподіяних державі збитків на загальну суму 1 668 395 грн.
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є власником нежитлового приміщення офісу 505 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 164,8 м.
Інформація щодо права власності на перелічене нерухоме майно підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта№ 131464351 від 19.07.2018.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є власником транспортних засобів, а саме: автомобіль марки TOYOTA SUPRA 3.0 Т, червоного кольору, 1986 року випуску, днз НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ; автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, чорного кольору, 2014 року випуску, днз НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 .
Інформація щодо права власності на перелічене рухоме майно підтверджується інформаційною довідкою з регіонального сервісного центру МВС в Одеській області №31/15-973 від 14.02.2018.
Посилаючись на вищевикладене, та враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України та приймаючи до уваги, що є достатні підстави вважати, що не накладення арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна або стання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню та забезпеченню відшкодування завданих державі збитків, слідчий просив накласти арешт на нерухоме та рухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: нежитлове приміщення офісу 505 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 164,8 м2;
-автомобіль марки TOYOTA SUPRA 3.0 Т, червоного кольору, 1986 року випуску, днз НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;
-автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, чорного кольору, 2014 року випуску, днз НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , VIN - НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_8 .
та на все інше майно, яке належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.
Власник майна в судове засідання не викликався у зв`язку з заявленим клопотанням.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Аналіз наданих матеріалів дозволяє суду у відповідності до вимог ст. 173 КПК України зробити висновок про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого КК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Як встановлено судом, підозрюваний ОСОБА_5 є власником транспортних засобів, а саме: автомобіль марки TOYOTA SUPRA 3.0 Т, червоного кольору, 1986 року випуску, днз НОМЕР_1 , номер НОМЕР_9 , VIN НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ; автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, чорного кольору, 2014 року випуску, днз НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , що підтверджується інформаційною довідкою з регіонального сервісного центру МВС в Одеській області №31/15-973 від 14.02.2018 року.
В Інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 131464351 від 19.07.2018 р. об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення офісу 505 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 164,8 м. зазначено, що підставою виникнення іпотеки є іпотечний договір, серія та номер: 85, виданий 27.01.2017 р., видавник: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; Договір № 1 про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 66, виданий 23.01.2018, видавник: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу. Іпотекодержателем є Кредитна спілка "КАСА", , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, місто Одеса, провулок Книжний, будинок 19, офіс 6. Майновий поручитель: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТЮН", , країна реєстрації: Україна. Боржником вказано ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 , країна громадянства: Україна.
При цьому, в відомостях про основне зобов`язання зазначено, що строк виконання основного зобов`язання: 23.01.2019, розмір основного зобов`язання: 1035000,00 гривня, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: Кредитний договір, серія та номер: КСКНП-05788, виданий 23.01.2018, видавник: Кредитна спілка "КАСА".
А тому, враховуючи, що строк виконання основного зобов`язання, ше не сплинув та становить 23.01.2019, на вказане майно не може бути накладено арешт.
Як вбачається з Витягу з ЄРДР від 07.08.2018 року, відомості про вчинене кримінальне правопорушення, внесено за попередньою правовою кваліфікацією: ст. 212 ч. 1 КК України, однак санкція частини 1 вказаної статті не передбачає конфіскацію.
Відтак, підстав для накладення арешту на все належне підозрюваному майно, суд не вбачає.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Крім того, слідчим не доведена необхідність арешту нежитлового приміщення, оскільки це перешкоджатиме господарській діяльності, яка можливо здійсюється у вказаному приміщенні.
При цьому, згідно матеріалів клопотання та висновку експерта № 18-1361/1362 судово-економічної експертизи від 27.04.2018 року внаслідок ухилення ОСОБА_5 в порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), від сплати, у період з січня по червень 2017, податку на додану вартість в розмірі 1 668 395 грн. до бюджету держави не надійшло податків на загальну суму 1 668 395грн., що є значним розміром, так як у 1000 разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян.
За таких обставин, приймаючи до уваги значний розмір шкоди та те, що незастосування арешту майна може призвести до знищення, втрати або пошкодження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні, суд вважає, що слідчим доведено необхідність арешту автомобілів та іншого майна підозрюваного, окрім нежитлового приміщення, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , за погодження прокурора Одеської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000072 від 07.08.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки TOYOTA SUРRA 3.0 Т, червоного кольору, 1986 року випуску, днз НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ; автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, чорного кольору, 2014 року випуску, днз НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_11 , VIN - НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_8 , та на все інше майно, яке належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: