Провадження №: 1-кс/752/3055/18

У Х В А Л А
Іменем України

17.04.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 , внесене слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні № 0000978 в порядку Глави 18 Кримінального процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:
В провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному 05.08.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000978, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

03 вересня 2015 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відповідно до змісту якої ОСОБА_3 будучи Головою правління ПАТ «Укртранснафта» заподіяв матеріальну шкоду ПАТ «Укртранснафта» на загальну суму 117 972 270, 72 грн., оскільки ним не обґрунтовано, передчасно розірвано договір про надання послуг зі зберігання нафти № 3/2014 (687/10/2120) від 01.04.2014 з ПАТ «Укртатнафта», договір про надання послуг зі зберігання нафти № 4/2014 від 28.04.2014 з ВАТ «НПК-Галичина», договір про надання послуг зі зберігання нафти № 5/2014 від 25.04.2014 з ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття».

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_3 підтверджена: висновком експерта КНДІСЕ № 15342/15-32/15593/15-32 віл 03.09.2015; висновком експертно-економічного дослідження ТОВ «Бюро економіко-правових експертиз» № 55-8/15 від 21.08.2015; висновком судово-економічної експертизи КНДІСЕ № 14969/15-45 від 27.08.2015; протоколами допиту в якості свідків службових осіб ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового розслідування встановлено що ОСОБА_3 , на даний час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

03.09.2015 повідомлення про підозру, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістка про виклик на допит в якості підозрюваного до слідчого у провадженні на 07.09.2015 відправлено поштовим зв`язком на адресу реєстрації та проживання ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Разом з тим, 07.09.2015 ОСОБА_3 на допит в якості підозрюваного до слідчого у провадженні не з`явився, про причини своєї неявки належним чином не повідомив.

Згідно з листом Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ № 8/2/1-10665 від 02.09.2015, в ході виконання заходів отримана інформація про те, що ОСОБА_3 16.08.2015 вилетів за межі території України авіарейсом «Івано-Франківськ-Краків». До теперішнього часу вказаний громадянин до України не повертався.

Крім того, 03.09.2015, 04.09.2015 та 07.09.2015 слідчим у провадженні зроблено телефоні виклики на мобільні номери ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) ОСОБА_3 , на які останній не відповів.

Крім того, на виконання доручення слідчого 10.09.2015 від СБУ отримано офіційну інформацію про те, що на даний час не встановлено місце знаходження підозрюваного ОСОБА_3 .

У зв`язку із викладеним 10.09.2015 постановою начальника другого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_15 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, в ході досудового розслідування встановлено факт переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування.

Так, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам ОСОБА_3 продовжувати вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, а також іншим діям, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, з обставин викладених у клопотанні.

Під час судового розгляду від захисника ОСОБА_16 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 надійшло заперечення щодо задоволення клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу.

У своєму запереченні захисник ОСОБА_16 зазначив, про те що постановою начальника другого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_15 від 10.09.2015 ОСОБА_3 оголошено у міжнародний розшук.

11.09.2015 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва в порядку ч. 6 ст.193 КПК України, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід тримання під вартою. Згідно інформації яка міститься у відповіді заступника начальника ГСУ начальника управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ОСОБА_17 від 13.03.2018 за № 17/7-12895-14, за результатами розслідування кримінального провадження № 0000978 прокуратурою м. Києва 09.02.2018 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Захист вказує, що відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Крім того, в запереченні захисник зазначив, що згідно рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2015 (справа № 910/26147/15) за позовом ВАТ «НПК-Галичина» до ПАТ «Укртранснафта» про стягнення заборгованості, встановлено факт односторонньої відмови ПАТ «Нафтопереробний комплекс - Галичина» від Договору зберігання № 4/2014 від 28.04.2014, що відповідає нормам ст. ст. 611, 615, 651, 653 Цивільного кодексу України.

Згідно рішення Господарського суду м. Києва від 11.11.2015 (справа № 910/24946/15) за позовом ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» до ПАТ «Укртранснафта» про стягнення заборгованості, встановлено факт односторонньої відмови ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» від Договору зберігання № 5/2014 від 25.04.2014, що відповідає нормам ст. ст. 611, 615, 651, 653 Цивільного кодексу України.

Згідно рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2015 (справа № 910/24944/15) за позовом ПАТ «Укртатнафта» до ПАТ «Укртранснафта» про стягнення заборгованості, встановлено факт припинення зобов`язань за договором зберігання за ініціативою зберігача - ПАТ «Укртатнафта» шляхом односторонньої відмови від Договору №3/2014(687/10/2120), що повністю відповідає наведеним приписам чинного законодавства України.

Зібраними у справі доказами встановлено, що розірвання договорів про надання послуг з безоплатного зберігання нафти відбулось згідно положень договорів та норм чинного законодавства України і було вчинене та ініційоване в односторонньому порядку керівництвом ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», ПАТ «Укртатнафта», ВАТ «НПК-Галичина».

Згідно висновку комісійної судово-економічної експертизи № 18/10/17-1 від 31.10.2017 за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні, сплата орендних платежів не є безповоротним зменшенням активів суб`єкта господарювання, оскільки у відповідності до законодавства є безпосереднім виконанням договірних зобов`язань. Сума збитків, вказана в повідомленні від 03.09.2015 року про підозру ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, документально не підтверджується.

Сума збитків, вказана в повідомленні про підозру від 03.09.2015 року ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, пов`язана з розірванням з ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» договору про надання послуг зі зберігання нафти №5/2014 від 25.04.14 р., з ВАТ «НПК-Галичина» - договору про надання послуг зі зберігання нафти № 4/2014 від 28.04.14 р. та з ПАТ «Укртатнафта» договору зі зберігання нафти № 3/2014 (687/10/2120) від 01.04.2014 - документально не підтверджується, оскільки, сплата орендних платежів не є безповоротним зменшенням активів суб`єкта господарювання, а у відповідності до законодавства, є безпосереднім виконанням договірних зобов`язань, а отже повідомлена підозра є необґрунтованою, що в свою чергу вказує на відсутність підстав для обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Крім того, у запереченні захисника зазначено, що 14.08.2015 року ОСОБА_3 надано слідчому прокуратури міста Києва, який здійснював досудове розслідування у зазначеному кримінальному проваджені, заяву про те, що з 16.08.2015 року він буде відсутній за місцем проживання протягом тривалого часу внаслідок подорожі, яку запланував здійснити і в разі термінової необхідності з`ясування у нього додаткових обставин у зазначеному кримінальному проваджені просив звернутися до його адвоката - ОСОБА_16 з зазначенням контактних номерів телефону.

Станом на 02.09.2015 року слідчими прокуратури міста Києва на підставі листа Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ № 8/2/1-10665 встановлено, що ОСОБА_3 16.08.2015 року вилетів за межі території України авіарейсом «Івано- Франківськ-Краків» і до цього часу не повертався.

Будучи проінформованим, що з 16.08.2015 ОСОБА_3 перебуває за межами України, слідчий 03.09.2015 поштовим відправленням за місцем реєстрації і проживання ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 направив повістку про виклик на допит в якості підозрюваного до слідчого у провадженні на 07.09.2015. Під час досудового розслідування ОСОБА_3 за допомогою поштового зв`язку неодноразово звертався до слідчих та прокурорів з клопотаннями про проведення слідчих дій за його участю у режимі відео конференції, прийняття процесуальних рішень по кримінальному провадженню та з інших питань, зазначаючи при цьому адресу свого перебування у Лондоні на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. За результатами розгляду даних клопотань слідчим були винесені Постанови про відмову у задоволенні клопотання від 30.05.2016 та 31.05.2016, копії яких були направлені слідчим ОСОБА_3 на адресу зазначених у його зверненнях.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а також матеріали, долучені до письмових заперечень захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно повідомлення про підозру від 03.09.2015, кошти у сумі 117 972 270,72 грн., розтрата яких інкримінується ОСОБА_18 , витрачено в межах договорів оренди резервуарних ємностей № ОР-14-51 від 13.11.2014, № ОР-15-04 від 10.02.2015, № ОР-15-19 від 18.03.2015 укладених ПАТ «Укртранснафта» з ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» та договорів оренди резервуарних ємностей № 32/14-031/24 від 24.10.2014, №32/15-010 від 10.02.2015, №32/15-017 від 01.04.2015 укладених ПАТ «Укртранснафта» з ВАТ «НПК-Галичина».

З матеріалів клопотання вбачається, що 14.08.2015 року ОСОБА_3 подав слідчому прокуратури міста Києва, який здійснював досудове розслідування у зазначеному кримінальному проваджені, заяву про те, що з 16.08.2015 року він буде відсутній за місцем проживання протягом тривалого часу внаслідок подорожі.

02.09.2015 листом Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ № 8/2/1-10665 підтверджено, що ОСОБА_3 16.08.2015 вилетів за межі території України авіарейсом «Івано-Франківськ-Краків» та до теперішнього часу вказаний громадянин до України не повертався.

Будучи проінформованим, що з 16.08.2015 ОСОБА_3 перебуває за межами України, слідчий поштовим зв`язком на адресу реєстрації та проживання ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) 03.09.2015 направив повістку про виклик на допит в якості підозрюваного до слідчого у провадженні на 07.09.2015.

03.09.2015, 04.09.2015 та 07.09.2015 слідчим у провадженні зроблено телефоні виклики на мобільні номери ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) ОСОБА_3 , на які останній не відповів.

10.09.2015 постановою начальника другого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_15 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_3

11.09.2015 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва, надано оцінку вищевикладеним обставинам та в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід тримання під вартою.

В матеріалах, якими обґрунтовується клопотання, документи що свідчать про переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування датовані 2015 роком та були отримані 3 роки назад.

Разом з тим, 30.05.2016 та 31.05.2016 слідчим, за результатами розгляду клопотань ОСОБА_3 які надійшли поштовим зв`язком, винесені постанови про відмову задоволення клопотання, які за допомогою поштового зв`язку направлені на адресу ОСОБА_3 в Лондоні, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.

09.02.2018 на підставі постанови про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного, винесеної у кримінальному провадженні № 0000978, старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором першого відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , кримінальне провадження щодо підозрюваного ОСОБА_3 , на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в матеріалах долучених до клопотання відсутні дані про те, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного, слідчий викликав належним чином підозрюваного, а саме у відповідності до положень ч. 7 ст. 135, 136 КПК України.

Сам факт перебування ОСОБА_3 за межами України не свідчить про його наміри переховування його від органів досудового розслідування.

Правова позиція з даного приводу викладена у рішенні Верховного суду України у справі № 5-1кс15 від 19 березня 2015, згідно якого: не визнається такою, що ухиляється від слідства або суду, невідома правоохоронним органам особа, яка вчинила злочин і переховується після цього, а також особа, хоч і відома компетентним органам, але причетність якої до вчинення злочину на момент її зникнення ще не встановлено. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Разом з тим на особу, яка вчинила злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть і з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у п.6 листа №511-550/0/4-13 від 04.04.2013, обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

В судовому засіданні прокурором не надано відомостей (довідки, витяги із бази даних Інтерпол тощо) які б підтверджували факт, що ОСОБА_3 на теперішній час (після скасування постанови про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного) перебуває в розшуку.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що в матеріалах, якими обґрунтовується клопотання відсутні документи, які б вказували на обставини факту переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування на теперішній час; та документи, які б підтверджували обставини наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для тримання особи під вартою.

Додані до клопотання слідчого матеріали охоплюють обставини, що мали місце у 2015 році, тобто три роки назад, жодних інших даних, які б свідчили про обставини, зазначені слідчим у клопотанні, в розпорядження слідчого судді не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З огляду на викладене, вважаю, що клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу, обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також не доведені достатні підстави вважати, що підозрюваний, переховується від органів досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176, 188, 189 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , поданого у кримінальному провадженні № 0000978 в порядку Глави 18 Кримінального процесуального кодексу України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту отримання її копії безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя