Дата документу 13.06.2018
Справа № 1-59/2011
Провадження № 1-в/334/6/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву ОСОБА_4 про скасування арешту

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про скасування арешту майна, в якій просить суд скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2 , накладений постановами слідчого ОСОБА_5 в межах кримінального провадження.

В заяві вказала, що в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувало кримінальне провадження № 1-59/2011 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під час досудового слідства, постановами заступника начальника СО Ленінського РО ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_5 від 18.10.2006 р. було накладено арешти на нерухоме майно обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - квартиру АДРЕСА_1 , та будинок АДРЕСА_2 . Постановою суду від 12.04.2013 р. кримінальне провадження було закрито на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вищевказаною постановою питання про зняття арешту не було вирішено, хоча цивільний позов по даній справі потерпілій відшкодований, представник потерпілої ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 та представник цивільних позивачів ДП «Завод корундових матеріалів» та ТОВ «Консорд» - ОСОБА_13 подали суду заяви про відмову від цивільних позовів. За таких обставин відпала потреба у заходах забезпечення позову.
Заявник є заінтересованою особою і фактичним власником майна, оскільки є спадкоємцем першої черги (дружина) померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 , який є спадкоємцем першої черги (син) майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, заявник ОСОБА_4 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даною заявою, в якій просить суд зняти арешт з майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , та будинку АДРЕСА_2 , накладений постановами від 18.10.2006р. заступника начальника Слідчого відділення ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_5 .

В судовому засідання заявник та її представник - адвокат ОСОБА_15 вимоги про зняття арешту з майна підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити.

Прокурор проти вимог, викладених у заяві, не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 10 вказаної статті не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення закріплені в ст. 316-321 ЦК України.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вислухавши пояснення заявниці, розглянувши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувало кримінальне провадження № 1-59/2011 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 366 ч.1 КК України, ОСОБА_7 за ст. 27 ч.5 ст. 366 ч.1 КК України, ОСОБА_8 за ст.. 27 ч. 5 ст. 366 ч.1 КК України та ОСОБА_9 за ст.. 366 ч.1 КК України.

Під час досудового розслідування, постановами заступника начальника СО Ленінського РО ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_5 від 18.10.2006 р. було накладено арешти на нерухоме майно обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - квартиру АДРЕСА_1 , та будинок АДРЕСА_2 /том 36, а.с.64,65/.
Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, арешт на будинок АДРЕСА_2 державною нотаріальною конторою 26.12.2006 р. за № 4292559, арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладено Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 11.12.2006 р. за № 4199621 /том 36, а.с.110,111/.
Постановою суду від 12.04.2013 р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було закрито на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності /том 35, а.с. 207-212/.
Представник потерпілої ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 відмовилась від цивільного позову шляхом подання заяви про відшкодування збитків та відмову від позову /том 35, а.с.198/.
Представник цивільних позивачів ДП «Завод корундових матеріалів» та ТОВ «Консорд» ОСОБА_13 також подав суду заяву про відмову від цивільних позовів /том 35, а.с.199,200/.
Отже, відпала потреба у заходах забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 КПК України ( в редакції 1960 р.), при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна.
Однак, постановою суду від 12.04.2013 р. про закриття кримінального провадження питання про зняття арешту з нерухомого майна, яке належало ОСОБА_8 , вирішено не було.
При цьому, суд встановив, що за заявою ОСОБА_8 , ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2013 р. було знято арешт з автомобіля «VOLVO 940 GL» д.н. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , в якій було встановлено, що арешт автомобіля, як і арешт нерухомого майна, накладався в межах кримінального провадження №2780601, яке закрито постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 1- 59/11 від 12.04.2013р. /том 36, а.с.14/.
27.07.2016р. ОСОБА_8 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 28.07.2016р. /том 36, а.с.108/. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 є її син ОСОБА_16 , згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 14.01.1971 р. /том.36, а.с.106/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_14 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 від 21.03.2017р. /том. 36, а.с.108/. Спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_14 є його дружина, заявник по справі - ОСОБА_4 , згідно Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 від 26.07.2017р.(повторне) /том 36, а.с. 107/.
Однак, зв`язку з наявністю незнятих в межах кримінального провадження №2780601арештів на нерухоме майно, на даний момент заявниця ОСОБА_4 не має можливості отримати документи про право на спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_14 , який є сином померлої ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.1 ст. 409 КПК України /в редакції 1960р./, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Таким чином, суд вважає за необхідне зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , та будинку АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 248, 409 КПК України (в редакції 1960 р.), суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений 11.12.2006 року Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 4199621 на підставі постанови від 18.10.2006 р. №б/н заступника начальника СВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_5 , на майно ОСОБА_8 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт, накладений 26.12.2006 року Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 4292559 на підставі постанови від 18.10.2006 р. №б/н заступника начальника СВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_5 , на майно ОСОБА_8 , а саме будинку АДРЕСА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення

Суддя: ОСОБА_1