Справа № 501/220/18
Провадження № 1-кп/522/974/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кустанай, Республика Казахстан, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 3, 263 ч. 1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 починаючи з початку 1980 років, не маючі інших джерел доходів та з метою особистого збагачення, при невстановлених слідством обставинах, освоїв навички незаконного виготовлення підроблених печаток та штампів різних підприємств, установ, та організацій з метою подальшого їх використання для незаконного виготовлення та збуту посвідчень або інших офіційних документів, які видаються чи посвідчуються підприємствами, установами, організаціями, громадянами підприємцями, чи іншими особами, які мають право видавати чи посвідчувати такі документи, що надають права або звільняють від обов`язків та почав незаконне їх виготовлення.

Основним способом незаконного виготовлення печаток та штампів було виготовлення їх з використанням рідкого та твердого фотополімеру.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання, в останній час за адресою: АДРЕСА_1 , на спеціальну плівку або кальку наносив негатив необхідної печатки або штампу, у подальшому на робочу зону, а саме скло укладав субстрат, при цьому робочу зону обрамляв липкою стрічкою та в середину наливався полімер, а після закінчення вказаного процесу полімер останнім просушувався до твердого стану.

Далі ОСОБА_3 видалялись залишки полімеру та останнім вручну вироб розрізався на окремі кліше-підроблені печатки, штампи.

При цьому вищеописаний процес виготовлення одної підробленої печатки або штампу займав у ОСОБА_3 біля 30 хвилин роботи.

Клієнтів для незаконного виготовлення підроблених документів, останній підшукував через своїх знайомих, або вони самостійно до нього зверталися.

При цьому клієнт замовник повідомляв, фальшивий диплом якого саме навчального учбового закладу, університету, профтехучилища чи іншої організації йому необхідно виконати та надавав анкетні дані та рік отримання документа, які необхідно у подальшому було внести до вказаного підробленого документу.

Оскільки ОСОБА_3 не мав навичок з використання комп`ютерної техніки, а для виготовлення підробленої печатки йому була потрібна фотоформа тобто заготовка з дзеркальним зображенням виготовляємих печаток або штампів, у невставлений слідством час, при невстановлених слідством обставинах останній вступив у попередньою злочинну змову з невставленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка згідно розподілених злочинних ролей за грошову винагороду у розмірі 10 доларів США за кожну заготовку, достовірно знаючи про злочинні наміри ОСОБА_3 , виготовляла замовлені ним фотоформи для подальшого незаконного виготовлення підроблених печаток та штампів за допомогою фото полімерної технології.

Під час виготовлення ОСОБА_3 підроблених дипломів навчальних учбових закладів відомості стосовно ПІБ ректорів вузів, наявних факультетів, переліку дисциплін, що викладаються та інші дані, які містяться в документах, ОСОБА_3 отримував або безпосередньо відвідуючи вказані вузи та отримуючи вказану інформацію зі стендів з загально-доступною інформацією, а у разі якщо це були навчальні учбові заклади іншого регіону, він отримував вказану інформацію від клієнтів - замовників підроблених документів, або вносив у вказані документи вигадані ним дані.

При цьому, за кожний незаконно виготовлений підроблений документ ОСОБА_3 отримував від замовника документа грошову винагороду у розмірі від 100 до 150 доларів США.

Виготовлені ОСОБА_3 підроблені документи під час їх використання у місцях куди вони надавались сумнівів не визивали та останьому було достовірно відомо, що перевірити достовірність виготовлених ним підроблених документів про освіту, виданих до 2000 року складно, оскільки відомості про них відсутні у державній інформаційній системі «Освіта» та перевірити достовірність вказаних документів можливо тільки шляхом направлення відповідних запитів до відповідних вузів або архівів, що надало змогу ОСОБА_3 вчиняти вищевказані злочинні дії до моменту виявлення співробітниками УСБУ в Одеській області, тобто до 07.09.2017.

В ході проведення санкціонованого Приморським районним судом м. Одеси обшуку 07.09.2017 в буд. АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_3 співробітники Управління СБ України в Одеській області виявили та вилучили вказані підроблені печатки та штампи, які останній у невстановлений час, при невстановлених слідством обставинах, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою незаконно виготовив та зберігав за місцем свого мешкання з метою використання їх для виготовлення підроблених документів, які надають права або звільняють від обов`язків.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за ознаками: виготовлення підроблених печаток, штампів з метою використання їх підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також, 07.09.2017 в ході санкціонованого Приморським районним судом м. Одеси обшуку будинку АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_3 співробітники Управління СБ України в Одеській області виявили та вилучили револьвер «Корнет-С», калібру 9 мм R (380), № НОМЕР_1 », якій ОСОБА_3 в порушення вимог постанови Верховної Ради України № 2471 ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями або аналогічними по властивостям метальними приладами не смертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998, у невстановлений слідством час, при невстановлених слідством обставинах, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав та без передбаченого законом дозволу зберігав, за вищевказаною адресою вогнепальну зброю револьвер «Корнет-С» калібру 9 мм К (.380), № НОМЕР_1 .

Відповідно висновку експерта Одеського НДЕКЦ МВС України № 830-Б від 18.09.2017 року представлений на експертизу вищевказаний предмет схожий на револьвер являється стандартною гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю револьвером «Корнет-С» калібру 9 мм К (.380), № НОМЕР_1 призначеним для відстрілу патронів, споряджених еластичними метальними снарядами «несмертельної дії» зазначеного калібру, виготовленим промисловим способом, на підприємстві «Вьюга», м. Полтава, Україна та конструктивних змін не має та придатний до стрільби.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками: придбання, зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.

24.05.2018 року було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, ОСОБА_3 зобов`язується у судовому провадженні беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 :

- за ч. 1 ст. 263 КК у вигляді 3х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 358 КК у вигляді 4х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний строк 2 роки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні.

Сторони в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 24.05.2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 3, 263 ч. 1 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості та тяжким.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 122, 124 КПК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 24.05.2018 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 3, 263 ч. 1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК у вигляді 3х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 358 КК у вигляді 4х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний строк 2 роки.

Речові докази: вказані у постановах від 07.11.2017 року та 10.01.2018 року знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 19501 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот одна) гривень 70 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

25.05.2018