Справа № 477/260/17
Провадження № 1-і/477/3/18
УХВАЛА

09 серпня 2018 року суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про застосування Закону України «Про амністію»,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ногинського міського суду Московської області від 30 січня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 30 та п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації і йому призначено покарання: із застосуванням ч.1 ст. 62 Кримінального кодексу Російської Федерації, у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років та 6 (шість) місяців, без штрафу, без позбавлення права займати певні посади чи займатись певною діяльністю, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Постановлено строк покарання засудженому відраховувати з 30 січня 2015 року, в строк відбування покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу Російської Федерації, зараховано тримання його під вартою в період з 6 січня 2014 року по 29 січня 2015 року включно.

15 лютого 2017 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання з Міністерства юстиції України в інтересах засудженого ОСОБА_2 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із діючим законодавством України для подальшого відбування засудженим покарання, призначеного вироком Ногинського міського суду Московської області від 30 січня 2015 року, на території України відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року вирок суду Російської Федерації приведений у відповідність із законодавством України.

14 травня 2018 року засуджений подав до Жовтневого районного суду Миколаївської області суду заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію».

Вирішуючи питання щодо підсудності розгляду такого клопотання суд виходить з наступного.

Положення ст. 9 ЗУ «По амністію у 2014 році» містить лише вказівку про те, що питання про застосування чи незастосування амністії приймається судом, однак не містить посилань щодо підсудності розгляду питання про застосування амністії.

В той же час, згідно роз`яснень, що містяться в Інформаційному листі ВССУ «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році» під час виконання вироку питання застосування закону «Про амністію у 2014 році», враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК, має вирішуватися у порядку передбаченому ст.9 закону «Про амністію у 2014 році», місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч. 2 ст.539 КПК).

На теперішній час ОСОБА_3 відбуває покарання відповідно до вироку суду.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що вирок відносно ОСОБА_2 набрав законної сили 14 травня 2015 року, на даний час ОСОБА_2 перебуває в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор, тому з урахуванням положень КПК України, ЗУ «Про амністію у 2014 році», ЗУ «Про застосування амністії в Україні», вирішення питання про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» не підсудне Жовтневому районному суд Миколаївської області.

Керуючись ст. 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_2 клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Роз`яснити ОСОБА_2 , що таке клопотання може бути подане ним до суду за територіальним розташуванням місця відбування ним покарання.

Суддя ОСОБА_1