Справа № 461/3285/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/346/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст. 119 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочна Миколаївського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08 травня 2018 року про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,
з участю прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

потерпілих: - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області ОСОБА_8 задоволено. Обрано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання цілодобово.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:
-прибувати до старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_11 або іншого слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
-здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких);
-утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, іншими підозрюваними та працівниками управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України.
Строк дії ухвали становить два місяці - до 08.07.2018 року.
Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до переконання, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватись від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, узгоджувати свої показання з іншими співучасниками.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08 травня 2018 року скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог процесуального закону, за неповно з`ясованих обставин, а висновки слідчого судді не відповідають матеріалам справи.

На переконання апелянта, стороною обвинувачення не надані докази, які би підтверджували наявність одного або декількох ризиків. Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, не вказав в ухвалі, які саме ризики існують і якими доказами це підтверджується.

Окрім цього, на переконання захисника, слідчий суддя не звернув увагу на перекручення змісту статей, наведених стороною обвинувачення у повідомленні про підозру, які нібито порушив підозрюваний, а також невідповідність повідомлення про підозру, доданим до клопотання.

Також апелянт зазначає, що слідчий суддя допустив у судове засідання осіб, участь яких не передбачена при розгляді клопотання, тим самим, на його переконання, допустив упередженість та порушив рівність сторін на користь сторони обвинувачення.

Окрім цього, захисник підозрюваного покликається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, в такій містяться лише цитати із клопотання та закону без наведення доводів, переконливих мотивів та доказів, якими суд обґрунтовує своє рішення.

На його переконання, слідчий суддя необґрунтовано відхилив позицію захисту про застосування запобіжного заходу вигляді застави, перейняв на себе сторону обвинувачення, вживши заходів, про які прокурор у клопотанні не просив, а також припустився у резолютивній частині ухвали до формулювань обов`язків підозрюваного, які неможливо виконати.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора та потерпілих, які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просять суд відмовити у її задоволенні, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, зокрема, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як вбачається з матеріалів клопотання, 09 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000050, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.365 та ч.1 ст.185 КК України.

07 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 та ч.1 ст.119 КК України.

Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у перевищенні влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходить за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, які спричинили тяжкі наслідки, вчинених групою осіб, а також у вбивстві через необережність.

Зокрема органом досудового розслідування встановлено, що 09 лютого 2018 року близько 00 год. 30 хв. екіпаж «Т1», а також екіпаж «тактичної групи» «Т2», до складу якого входили працівники УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , прибули у центральну частину міста Львова до ТЦ «Магнус», після чого усі вказані працівники поліції, які були одягнені у форменний одяг, мали при собі табельну вогнепальну зброю та спецзасоби, спільно, без будь-якої видимої службової необхідності, не отримавши жодної заяви чи повідомлення про вчинені, або такі, що готуються, правопорушення, або вказівки керівництва, спільно прийняли рішення зайти в заклад «Національна лотерея», що розташований на вул.Куліша, 4 у м.Львові. Після чого вказані особи усупереч положенням ч.2 ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, розпочали проводити поверхневу перевірку окремих осіб, які знаходилися у приміщенні.

При цьому, ОСОБА_16 підійшов до ОСОБА_17 , всупереч вимогам ч.1 ст.34 Закону, розпочав проводити його особистий обшук, не будучи особою, уповноваженою проводити обшук і не маючи на те будь-яких законних підстав. Після чого, ОСОБА_16 зауважив, що ОСОБА_18 кинув собі до рота предмет, який до того перебував у лівій внутрішній кишені його куртки, обурившись такою поведінкою ОСОБА_19 та діючи на ґрунті раптово виниклого неприязного ставлення до останнього та продовжуючи дії, що явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності підстав, передбачених ч.1 ст.44, ч.3 ст.45 Закону, ОСОБА_16 у групі осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_13 , незаконно застосували до ОСОБА_17 фізичну силу, порушуючи при цьому порядок її застосування.

Так, ОСОБА_16 руками утримував ОСОБА_17 за капюшон куртки та ліву руку, після чого до його незаконних дій стосовно ОСОБА_17 , які супроводжувалися насильством, приєднались інші працівники поліції, зокрема ОСОБА_21 допомагав ОСОБА_16 утримувати ОСОБА_17 , а ОСОБА_20 з метою подолання нібито опору потерпілого, перевищуючи свої службові повноваження, умисно наніс удар ОСОБА_17 правою рукою в грудну клітку, від чого останній почав падати, однак ОСОБА_16 утримував його за шию лівою рукою, зігнутою у лікті, після чого ОСОБА_20 схопив ОСОБА_17 за голову, намагаючись підняти його обличчя вгору. У подальшому, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, продовжуючи безпідставно і незаконно застосувати до ОСОБА_17 фізичну силу, фактично вчиняючи відносно ОСОБА_17 незаконні насильницькі дії, ОСОБА_16 , ОСОБА_21 і ОСОБА_20 утримували ОСОБА_17 за руки та одяг, а ОСОБА_15 і ОСОБА_7 , приєднавшись до вказаних дій, почали викручувати руки ОСОБА_17 за спину, після чого повалили його на землю.

Внаслідок описаних дій вказаних вище працівників поліції, які супроводжувалися насильством, що завдало потерпілому фізичну біль та страждання, предмет, який перебував у порожнині рота ОСОБА_17 , перемістився до його дихальних шляхів, що спричинило подальший розвиток у нього механічної асфіксії.

Надалі, незважаючи на те, що ОСОБА_17 перебував на підлозі у безпорадному та знерухомленому стані, а працівникам поліції було достовірно відомо про погіршення самопочуття ОСОБА_17 та перебування у його ротовій порожнині стороннього предмета, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли їх передбачити, а саме спричинення шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_17 , перевищуючи свої службові повноваження та продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 утримували ОСОБА_17 у лежачому положенні, який на той час перебував при свідомості, чим позбавили його можливості вийняти сторонній предмет із ротової порожнини, натомість підняли останнього з підлоги та кинули його знову, а ОСОБА_7 вдарив його кулаком у спину. Будь-яких дій щодо надання йому медичної допомоги ОСОБА_17 не розпочато, натомість усупереч вимогам Закону, незважаючи на те, що останній намагався вчинити дії по самодопомозі, ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , не маючи на те законних підстав, застосували спеціальний засіб, а саме одягнули на руки ОСОБА_17 одноразові пластикові засоби стримуючої дії.

Внаслідок незаконних насильницьких дій ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_13 в частині безпідставного застосування фізичної сили та спецзасобу до ОСОБА_17 , позбавлення його можливості надати собі самодопомогу та звільнити дихальні шляхи від стороннього предмету, які явно виходили за межі наданих працівникам поліції прав і повноважень, спричинено смерть ОСОБА_17 внаслідок механічної обтураційної асфіксії від закриття просвіту дихальних шляхів стороннім предметом прозорим поліетиленовим пакетом у зім`ятому стані.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що слідчий суддя в повній мірі встановив усі обставини, з наявністю яких закон пов`язує необхідність застосування запобіжного заходу. Зокрема, наведені слідчим в клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 та ч.1 ст.119 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , (а.к.14-21), показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (а.к.42-112, 127-131, 138-141), протоколом огляду місця події від 09 лютого 2018 року (а.к.43-47), протоколами огляду відеозаписів від 15 лютого 2018 року, 05 травня 2018 року (а.к.113-118, 133-137), висновками експертів №118/2018, №3/169, №24 (а.к.29-41, 119-126).

Ураховуючи викладене, доводи сторони захисту, зокрема, про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 та ч.1 ст.119 КК України, є передчасними і підлягають перевірці в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Окрім цього, питання винуватості чи невинуватості, правильності кваліфікації діянь, обґрунтованості розміру заподіяної шкоди на даному етапі провадження не можуть бути предметом перевірки слідчого судді, суду, оскільки суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, відтак доводи апеляційної скарги адвоката в цій частині є безпідставними та не підлягають до задоволення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя переконавшись у наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_30 кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 та ч.1 ст.119 КК України, в повній мірі врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених злочинів, та дослідивши матеріали клопотання, зробив обґрунтований висновок про те, що докази і обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати наявними ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, узгоджувати свої показання з іншими співучасниками.
Посилання захисника підозрюваного в апеляційній скарзі на ті обставини, що стороною обвинувачення не зібрано та не надано, а слідчим суддею не зазначено в ухвалі доказів, які би підтверджували наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді, що запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту буде достатнім задля забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Разом з цим, визначаючи вид домашнього арешту, а саме цілодобового, на переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя не в повній мірі врахував відомості про особу підозрюваного, а саме те, що останній є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, до такого не застосовувалися запобіжні заходи, за місцем праці в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що викладене є підставою для застосування до підозрюваного домашнього арешту у виді заборони залишати житло у певний період доби, а саме з 22 години до 06 години наступного дня.
Такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, буде достатньою процесуальною гарантією для виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Щодо покликань адвоката про розгляд клопотання за участі осіб, які не мають права приймати у ньому участь, а саме слідчого та представника потерпілого, то колегія суддів апеляційного суду не вбачає обґрунтованими наведені підстави, оскільки як вбачається зі змісту ч.1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника.
Відповідно до частини четвертої статті 193 КПК України, за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
З аналізу наведених норм вбачається, що участь підозрюваного, його захисника та прокурора під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу є обов`язковою, при цьому закон не забороняє участі інших учасників провадження. А відсутність вказівки в ч.1 ст. 193 КПК України на участь, зокрема, потерпілого чи його представника, не може бути підставою для порушення права особи учасника кримінального провадження на реалізацію її процесуальних прав, зокрема участі у судовому засіданні та права на дачу показань, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
З огляду на наведене, участь у судовому засіданні представника потерпілого та слідчого не може свідчити про упередженість слідчого судді чи незаконність застосування запобіжного заходу до підозрюваного.
Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість відхилення позиції захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, не є слушними, з огляду на тяжкість і обставини кримінальних правопорушень, у якому підозрюється ОСОБА_7 , а також наявність вищевказаних ризиків.
Поряд з тим, слушними є покликання апелянта на те, що слідчим суддею покладено на підозрюваного обов`язок, про який прокурор у клопотанні не просив.
Згідно з п.7 ч.1 ст.184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити, зокрема, обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Як вбачається з клопотання прокурора, у такому прокурор не просив та не обґрунтовував необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язку носіння електронного засобу контролю, відтак слідчий суддя вийшов за межі поданого клопотання.
З огляду на наведене, оскаржувана ухвала слідчого судді в частині визначення виду домашнього арешту в силу п.2 ч.3 ст.407 КПК України, а також покладення обов`язку носіння електронного засобу контролю підлягає до скасування.
Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до суду апеляційної інстанції було подано клопотання Народного депутата України ОСОБА_31 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки до підозрюваного ОСОБА_7 .
Дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки на переконання колегії суддів апеляційного суду, запобіжний захід у вигляді особистої поруки є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст. 119 КК України, ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08 травня 2018 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання цілодобово, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваногоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочна Миколаївського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , задоволити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочна Миколаївського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
Покласти до підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:
- прибувати до старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_11 або іншого слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких);
- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, визначеними слідчими.
Строк дії ухвали два місяці - до 08.07.2018 року.
Роз`яснити підозрюваному порядок виконання ухвали, передбачений ч.5 ст.181 КПК України.
Копію ухвали скерувати до Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області для виконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_8 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4