Справа № 496/1490/18
Провадження № 1-кп/496/205/18
УХВАЛА
25 квітня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 . При цьому посилається на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, які існували при обранні запобіжного заходу, не відпали, крім того, у останнього відсутні місці соціальні зв`язки, а саме: він офіційно не працює, не одружений, за місцем останнього мешкання не зареєстрований, раніше судимий, що свідчить про схильність ОСОБА_8 до скоєння кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Потерпіла в судовому засіданні вважала можливим продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили суд змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений вину у вчиненні злочину не визнає, та може проживати у свого брата в с. Яськи.

Заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого та його захисника, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч. 1 ст. 197 КПК визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.

В ході досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який згодом продовжено в межах строку досудового розслідування до 27.04.2018 року, однак судове провадження не закінчено, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно продовжити, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, офіційно не працює, не одружений, за місцем останнього мешкання не зареєстрований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Вказані обставини свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків та схильність обвинуваченого до скоєння кримінальних правопорушень.

Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено, а тому є підстави для продовження строку тримання під вартою.

Обвинуваченому та його захиснику у зміні запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжити строком на 60 днів, а саме до 24 години 24 червня 2018 року та утримувати його в Одеському слідчому ізоляторі № 21.

Клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_3

ОСОБА_2