Справа № 360/1545/18
УХВАЛА

11 липня 2018 року

Слідчий суддя Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 07 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що 07.06.2018 року до ЧЧ Бородянського ВП надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 02.06.2018 року невідомі особи, самовільно, всупереч установленому законом порядку, не маючи жодних на те підстав, захопили гуртожиток Пісківського НВО, що знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Пісківка, вул. Шевченка, 2-а, та примусово виселили учнів футболістів, замінивши замки до кімнат гуртожитку, чим своїми умисними діями заподіяли значну шкоду інтересам Пісківської ОТГ.

За даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 07 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отриманої у порядку ст. 93 КПК України, гуртожиток, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 210, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві комунальної власності Пісківській селищній об`єднаній територіальній громаді.

За доводами слідчого, оскільки вказаний гуртожиток за постановою слідчого від 11 червня 2018 року визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як він є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, то незастосування заборон відчуження та розпорядження вказаним об`єктом нерухомого майна надасть можливість стороннім особам безперешкодно відчужити його, чи іншим способом розпорядитися ним, що може призвести до втрати речового доказу.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч. 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з долучених до матеріалів клопотання документів, зокрема постанови слідчого від 11 червня 2018 року, вищевказаний гуртожиток визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Однак, вважаю, що слідчим не доведено необхідності арешту вказаного гуртожитку, а також наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, крім того слідчим не доведено наявність існування сукупності розумних підозр вважати, що зазначене майно може бути доказом злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підстав для задоволення клопотання не вбачається.

Керуючись п.1,3 ч.2 ст.167, ч.1, п.1 ч.2, 3 ст. 170,171,175,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 07 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_6