АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1028/18 Справа № 176/586/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що на даний час відбуває покарання в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія № 26» Міністерства юстиції України, -

у провадженні за клопотанням захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання умовно - достроково на невідбутий строк покарання 4 місяці 16 днів.

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_8 .

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції зазначає, що ОСОБА_8 набув право на застосування умовно-дострокового звільнення після здійснення судом зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, а не після фактичного відбуття останнім певної частини строку покарання.

Крім того вказує, що сама лише наявність позитивної характеристики не вказує на усвідомлення засудженим своєї вини та щире каяття у вчиненні злочину, а поведінка останнього свідчить лише про те, що він бажає скорішого звільнення з місць позбавлення волі.

При цьому, поведінка засудженого за весь період відбування покарання, в тому числі під час тримання його в місцях попереднього ув`язнення, не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та винесена в порушення вимог закону.

Зазначає, що станом на 10.04.2018 року, з урахуванням застосування судом до засудженого положень ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_8 відбув 6 років 7 місяців 14 днів покарання, а 3/4 строку відбув ще 16.06.2017 року, що дає можливість звільнити його умовно - достроково та не суперечить вимогам ст. 81 КК України.

Вказує, що її підзахисний має позитивну характеристику, тривалий час дотримується сумлінної поведінки та належного ставлення до праці, працевлаштований, що підтверджується матеріалами провадження, став на шлях виправлення, залучається до робіт з благоустрою. Крім того, він приймає участь у диференційованій програмі виховного впливу, а тому з урахуванням всього наведеного заслуговує на застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Захисник ОСОБА_9 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час судового засідання шляхом направлення СМС-повідомлення. Проведення відеоконференції із Державною установою «Жовтоводська виправна колонія № 26» Міністерства юстиції України є неможливим з технічних причин. Зважаючи на подання ОСОБА_8 заяви про згоду на розгляд апеляційної скарги без його участі у випадку неможливості проведення відеоконференції, колегія суддів у зв`язку з вищенаведеним вважає за необхідне здійснити апеляційної розгляд без участі осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, та просив ухвалу суду залишити без змін; дослідивши відомості та документи, що характеризують апелянта, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
При цьому колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення щодо неї мети кримінального покарання.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З наявної в матеріалах справи характеристики вбачається, що ОСОБА_8 хоча і характеризується в цілому позитивно, втім за весь період відбування покарання до часу подання заяви адвоката ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення не мав жодного заохочення та мав одне стягнення, що не дає достатніх підстав для висновку про його виправлення.

Крім того, до строку призначеного йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років за правилами ч. 5 ст. 72 КК України було зараховано із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 13.11.2014 р. до 30.01.2018 р., що потягло скорочення строку фактичного відбування покарання цим засудженим на 3 роки 2 місяці і 17 днів. Таким чином, відбута ним на даний час частина покарання не є співмірною вчиненому діянню і не є достатньою для досягнення щодо нього мети кримінального судочинства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , оскільки наявні в матеріалах відомості не свідчать достатньою мірою про виправлення цього засудженого.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

З огляду на вищевикладене, доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданої заяви, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи колегія суддів розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4