справа № 664/103/18
провадження № 51-8345ск18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні в м. Києві 28 серпня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 10 травня 2018 року щодо нього.
Обставини справи

1. Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2018 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1
засуджено за частиною 2 статті 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
2. За обставин, детально викладених у вироку, суд визнав засудженого винуватим в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілої.
Судом встановлено, що 08 жовтня 2017 року, близько 23:00 в будинку на АДРЕСА_1 засуджений в стані алкогольного спяніння в ході конфлікту завдав ОСОБА_5 не менш ніж 10 ударів кулаками в голову, чим заподіяв тяжких тілесних ушкоджень, від яких потерпіла померла ІНФОРМАЦІЯ_2 цього ж року.

3. Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 10 травня 2018 року вирок місцевого суду залишив без змін.
Доводи касаційної скарги

4. Виходячи зі змісту касаційної скарги, засуджений просить змінити судові рішення, перекваліфікувати його діяння з частини другої на частину першу статті 121 КК та пом`якшити призначене йому покарання. Стверджує, що настання смерті потерпілої не бажав, адже сподівася, що вона звернеться за медичною допомогою та одужає, проте це не сталося з причин, що незалежали від нього.

Оцінка суду

5. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
6. Доводи засудженого в касаційній скарзі про те, що оскільки він сподівався на своєчасне надання медичної допомоги потерпілій і не бажав її смерті, то його дії мають бути кваліфіковані за частиною першою статті 121, Суд не визнає переконливими. Ці обставини не змінюють кваліфікації діяння, оскільки необережне ставлення до смерті потерпілої особи є ознакою злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК.
7. Тому Суд відхиляє доводи касаційної скарги щодо неправильної правової кваліфікації діяння засудженого.
8. Що стосується доводів засудженого про порушення щодо нього загальних засад призначення покарання, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними.
9. Суд зазначає, що відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
10. Доводи засудженого в касаційній скарзі зводяться до незгоди з оцінкою судами фактичних обставин справи і їх значення для визначення виду та розміру призначеного засудженому покарання. Однак лише незгода сторони з оцінкою суду не доводить явної несправедливості покарання, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 438 у сукупності зі статтею 414 КПК може стати підставою для скасування або зміни судових рішень.
11. Крім того, щоб замінити оцінку фактичних обставин справи, надану судами першої і апеляційної інстанції, своєю власною оцінкою, Суд виходячи з принципу безпосередності мав би самостійно дослідити ці обставини в їх сукупності, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції. Доводів, які свідчили б про явну несправедливість покарання, які касаційний суд може перевірити, не вдаючись до дослідження доказів та оцінки фактичних обставин справи, засуджений у своїй скарзі не навів.
12. Визначаючи розмір покарання суд першої інстанції взяв до уваги, серед іншого те, що засуджений, раніше судимий за вбивство, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, вчинив тяжкий злочин проти здоров`я та життя людини. Також суд визнав обставинами, що обтяжують покарання рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Разом із тим, суд врахував і пом`якшуючу покарання обставину щире каяття засудженого. Враховуючи всі ці обставини, суд вважав за можливе не призначати засудженому максимальне покарання, передбачене санкцією частини другої статті 121 КК.
13. Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо відповідності призначеного засудженому покарання вимогам статей 50, 65 КК. Рішення апеляційного суду належним чином мотивовано і відповідає вимогам статті 419 КПК.
14. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини другої статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 10 травня 2018 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6