Справа № 520/7566/18
Провадження № 1-кс/520/2398/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2018 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2018 року до Київського районного суду міста Одеси в порядку ст.ст.303, 304 КПК України надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Зі змісту вказаної скарги вбачається, що 15.06.2018 року ОСОБА_3 звернулася з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, яка була прийнята та зареєстрована в журналі ЄО за №15542 від 15.06.2018 року, однак відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесені не були, досудове розслідування розпочато не було.

19 червня 2018 року по скарзі ОСОБА_3 було відкрите провадження та розгляд скарги призначено на 20 червня 2018 року о 16 годині 05 хвилин.

Скаржник, 20.06.2018 року в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, що підтверджується наявними в матеріалах скарги: телефонограмою, актом про відмову ОСОБА_3 в прийнятті телефонограми (повідомлення) про час та місце розгляду її скарги, листом-повідомленням, який було відправлено на електронну адресу скаржника та підтвердженням його відправки.

Разом з тим, скаржник надіслала на електронну адресу суду попередження про причину неприбуття до судового засідання, однак жодних підтверджень, щодо поважних причин неприбуття в судове засідання, не надала. Скаржник в своєму попередженні просить наступне судове засідання призначити з дотриманням вимог ч.8 ст.135, ст.137 КПК України, та повідомити її відповідно до вимог ч.8 ст.135 КПК України.

Судове засідання, яке було призначене на 20 червня 2018 року о 16 годині 05 хвилин, рішенням слідчого судді було відкладено на 21 червня 2018 року о 14 годині 50 хвилин, про що було належним чином повідомлено скаржника, що підтверджується наявними в матеріалах скарги: телефонограмою, актом про відмову ОСОБА_3 в прийнятті телефонограми (повідомлення) про час та місце розгляду її скарги, листом-повідомленням, який було відправлено на електронну адресу скаржника та підтвердженням його відправки.

Однак, скаржник вдруге в судове засідання не з`явилась, надіславши на електронну адресу суду попередження про причину неприбуття до судового засідання, однак жодних підтверджень, щодо поважних причин неприбуття в судове засідання, не надала. Скаржник в своєму попередженні просить наступне судове засідання призначити з дотриманням вимог ч.8 ст.135, ст.137 КПК України, та повідомити її відповідно до вимог ч.8 ст.135 КПК України.

Судове засідання, яке було призначене на 21 червня 2018 року о 14 годині 50 хвилин, рішенням слідчого судді було відкладено на 22 червня 2018 року о 11 годині 15 хвилин, про що було належним чином повідомлено скаржника, що підтверджується наявними в матеріалах скарги: телефонограмою, актом про відмову ОСОБА_3 в прийнятті телефонограми (повідомлення) про час та місце розгляду її скарги, листом-повідомленням, який було відправлено на електронну адресу скаржника та підтвердженням його відправки.

Однак, скаржник втретє в судове засідання не з`явилась, надіславши на електронну адресу суду попередження про причину неприбуття до судового засідання, однак жодних підтверджень, щодо поважних причин неприбуття в судове засідання, не надала. Скаржник в своєму попередженні просить наступне судове засідання призначити з дотриманням вимог ч.8 ст.135, ст.137 КПК України, та повідомити її відповідно до вимог ч.8 ст.135 КПК України.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах скарги листом, до суду не з`явились, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомили.
За вказаних обставин, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.8 ст.135 особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Дослідивши скаргу та подані скаржницею попередження, суддя зауважує на тому, що ОСОБА_3 була повідомлена про час та місце розгляду її скарги у встановленому КПК України порядку, зокрема в порядку, передбаченому ч.8 ст.135 КПК України, з урахуванням строку розгляду скарги, встановленому ч.2 ст.306 КПК України.

Однак, надсилаючи до суду попередження, скаржник жодного разу не надала підтвердження неможливості явки в судове засідання та фактично не просила відкласти розгляд її скарги на іншу дату, а сама поведінка скаржника, яка є обізнаною про строки розгляду її скарги судом, вказує на небажання приймати участь в судовому засіданні з розгляду її скарги, а лише затягує строк розгляду скарги, встановлений діючим законодавством.

Слідчий суддя зазначає, що, ЄСПЛ у своєму Рішенні по справі «Смірнова проти України» в п.68 вказав, що «Суд зауважує, що заявниця безсумнівно була відповідальною за ряд затримок. Він зазначає, що протягом розгляду, який ще триває, заявниця п`ять разів просила перенести слухання і щонайменше тридцять разів не з`явилася до суду. Суд вважає аргументи заявниці про те, що слухання проводилися в місті, яке знаходиться далеко від місця її проживання, непереконливими. Суд зазначає, що, подаючи свій позов, заявниця була добре обізнана про звичайні обов`язки та незручності, які пов`язані з участю в цивільному провадженні».

Тобто, ЄСПЛ у своєму Рішенні вказав на поведінку заявниці, як одного з критеріїв тривалого розгляду справи судом та порушення розумних строків розгляду справи, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та долучені в її обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Зважаючи на той факт, що участь скаржника при розгляді даної категорії справ є обов`язковою, однак остання, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду скарги в судове засідання не з`явилася, слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати чи підтримує скаржник на сьогодні свою скаргу та розглянути скаргу по суті.

Слідчий суддя зазначає, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі неявки в судове засідання з розгляду скарги скаржника.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

П.15 ч.1 ст.7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, виходячи з аналізу загальних засад кримінального процесуального законодавства можна зробити висновок про те, що неявка без поважної причини скаржника, свідчить про фактичне не підтримання заявленої ним скарги, та не доведення викладених у скарзі обставин, що в свою чергу має оцінюватись як підстава для відмови у задоволенні такої скарги без розгляду скарги по суті.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що скаржник в судове засідання не з`явилася, що таким чином свідчить про не підтримання останньою заявленої скарги, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити, не вирішуючи скарги по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1