Справа № 438/67/16-к
Номер провадження 1-кп/438/3/2018
В И Р О К
Іменем України
08 травня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальні провадження, внесені в єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000017 від 05 січня 2016 року, №0000043 від 16 січня 2016 року, №0000050 від 17 січня 2016 року та№0000772 від 25 вересня2016 року ,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 березня 2013 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 1 (один) місяць,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ст. 395 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим відповідно до вироку Бориславського міського суду Львівської області від 06 березня 2013 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць, на шлях виправлення не став, а знову скоїв умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 04 січня 2016 року близько 09 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав зі столу вітальної кімнати майно потерпілої ОСОБА_5 , а саме: набір для догляду за волоссям марки «Philips», до складу якого входить фен для сушки волосся та вирівнювач для волосся, вартістю 290 грн., чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 15 січня 2016 року близько 18:00 год., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, таємно викрав бетономішалку марки «Agrimotor В1510» вартістю 2200 гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , чим завдав останньому майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 згідно вироку Бориславського міського суду Львівської області від 06.03.2013 року засуджено за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 05.06.2014 року ОСОБА_3 скорочено невідбутий термін покарання 1 рік 10 місяців та 10 днів на половину на встановлено невідбутим термін 11 місяців та 5 днів на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014.

23.05.2015 року - 25.03.2015 року ОСОБА_3 звільнився з Дрогобицької ВК № 40 та відбув за своїм місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.02.2015 року ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном 1 (один) рік та ознайомлено з наступними встановленими йому обмеженнями: заборонити виходити з дому АДРЕСА_1 з 22 години до 06 години; заборонити перебування в барах, кафе, ресторанах та в районі розташування ДВК № 40; заборонити виїзд за межі міста по власних справах без дозволу міліції; прибувати на реєстрацію в МР ВВС 2 рази на місяць.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи під адміністративним наглядом, без поважних причин і повідомлення працівників Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області самовільно залишив місце свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою ухилення від адміністративного нагляду та проживав у підвальному приміщенні по АДРЕСА_4 з 01.01.2016 року по 15.01.2016.

Так, він в порушення встановлених йому обмежень не прибув без важних причин на реєстрацію в Бориславське ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області: 15 січня 2016 року, а також при перевірці працівниками Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області був відсутній за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 у час, в який йому заборонено виходити з квартири: 01 січня 2016 року о 23 год. 15 хв., 02 січня 2016 року о 22 год. 15 хв., 03 січня 2016 року о 22 год. 15 хв., 04 січня 2016 року о 22 год. 35 хв., 05 січня 2016 року о 23 год. 10 хв., 06 січня 2016 року о 23 год. 45 хв., 07 січня 2016 року о 23 год. 50 хв., 08 січня 2016 року о 22 год. 45 хв., 09 січня 2016 року о 23 год. 05 хв., 10 січня 2016 року о 23 год. 00 хв., 11 січня 2016 року о 22 год. 10 хв., 12 січня 2016 року о 22 год. 55 хв., 13 січня 2016 року о 23 год. 20 хв., 14 січня 2016 року о 23 год. 30 хв. та 15 січня 2016 року о 23 год. 00 хв. - не повідомивши працівників поліції про своє місце перебування.

Крім цього, ОСОБА_3 25 вересня 2016 року приблизно о 08 год. 15 хв., перебуваючи за місцем проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, повторно, викрав з вітальної кімнати вказаної квартири вживаний мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-G130E» вартістю 650 гривень, з встановленими в нього стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку «Lifecell», вартістю 10 гривень, на рахунку якого були кошти в сумі 4 гривні 65 копійок та «Київстар», вартістю 10 гривень, на рахунку якого були кошти в сумі 69 грн. 11 коп. і вживаний чохол, вартістю 120 гривень, в який був поміщений вищевказаний мобільний телефон, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 863 гривень 76 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що , з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно залишив місце свого проживання по АДРЕСА_1 та проживав у підвальному приміщенні по АДРЕСА_4 певний період. Крім цього у порушення встановлених йому обмежень не прибув без важних причин на реєстрацію в Бориславське ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, а також був відсутній за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 при перевірці працівниками поліції у зазначені в обвинувальному акті дні.

Крім цього, визнає що 04 січня 2016 року за місцем свого проживання викрав у колишньої дружини ОСОБА_5 набір для догляду за волоссям марки «Philips», до складу якого входить фен для сушки волосся та вирівнювач для волосся. Також 25 вересня 2016 року за цим же місцем викрав у ОСОБА_5 вживаний мобільний телефон марки не пам`ятає, з встановленими в нього стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку «Lifecell» та «Київстар», і вживаний чохол до телефону, які у подальшому в нього було вилучено працівниками поліції

Крім цього, під вечір 15 січня 2016 року з подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , викрав бетономішалку марки «Agrimotor В1510». Яку у подальшому в нього було вилучено працівниками поліції. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ст.395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості, кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, законодавцем віднесено до злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжує покарання, за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, судом не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, раніш судимий, який має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, майнова шкода кримінальними правопорушеннями не відшкодована, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, не працює, є особою яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, має високу ймовірність вчинення обвинуваченим повторних правопорушень, негативний спосіб життя обвинуваченого, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді арешту, думки потерпілих про те, що при обранні міри покарання покладаються на думку суду та претензій майнового характеру до обвинуваченого не заявлено, приймаючи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як високий, а також висновок органу пробації про те, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства та виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статей інкримінованих кримінальних правопорушень із застосуванням правил, визначених ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді арешту, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України до обвинуваченого, із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ст.395 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяців;

за ст.395 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати із моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-G130E», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , зі стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку «Lifecell» та «Київстар», чохол зі шкірозамінника бежевого кольору, які передано потерпілій ОСОБА_5 та бетономішалку марки «Agrimotor В1510», яку передано потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у володінні потерпілих.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1