Справа № 317/986/17
Провадження № 1-кп/317/18/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Запорізького районного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має середню освіту, розлучений, має 2 неповнолітніх дітей, аліменти не сплачує, не офіційно працював бригадиром ПП «Шевченківський мукомельний комбінат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений:
1) 28.02.2000 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 102, 140 ч. 2, 212, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 01.03.2003 року звільнився з Бердянської ВК Запорізької області № 77;
2) 19.10.2004 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
17.05.2007 року звільнився з Софіївської ВК Запорізької області №55;
3) 13.06.2008 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 1 рік;
4) 12.02.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
5) 19.07.2011 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;
23.05.2014 року умовно-достроково звільнився з Кам`янської виправної колонії (№101);
6) 25.04.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
7) 27.09.2016 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 286, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі без права керувати транспортними засобами. Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання для направлення в місця позбавлення волі для відбування покарання.

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.186, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , рухався на своєму автомобілі ВАЗ-2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Гагаріна в с. Новостепнянське Запорізького району Запорізької області у напрямку с. Лежине Запорізького району Запорізької області, побачив напроти будинку № 164 по вул. Гагаріна в с. Новостепнянське з правої сторони проїзної частини дороги раніше невідому йому ОСОБА_14 , 1993 року народження, яка ймовірно чекала на попутний транспорт, та зупинився.
Після того як ОСОБА_14 сіла до нього в автомобіль на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_9 продовжив рух у напрямку с. Лежине. Після того як ОСОБА_9 виїхав за околицю с. Новостепнянське, у нього виник раптовий намір на зґвалтування ОСОБА_14 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 доїхав до «нового кладовища», розташованого між селами Новостепнянське та Лежине, та звернув з автодороги «Новостепнянське-Лежине» ліворуч на ґрунтову дорогу, де проїхав близько 500 метрів та зупинив автомобіль. В цей час ОСОБА_14 , розуміючи злочинний намір ОСОБА_9 , вийшла з автомобіля та побігла у напрямку автодороги «Новостепнянське-Лежине». ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на зґвалтування ОСОБА_14 , побіг за останньою. Наздогнавши потерпілу, схопив її за комір куртки, та з метою подолати опір потерпілої, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_14 не менше 3 ударів кулаками рук в ділянку голови, після чого проти волі потерпілої повів її до свого автомобіля. Біля автомобіля ОСОБА_14 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 тимчасово перестав її тримати, так як відкривав задні дверцята автомобіля, зателефонувала своїй матері ОСОБА_11 на мобільний телефон НОМЕР_2 , якій повідомила своє місцезнаходження та попросила про допомогу. Після чого ОСОБА_14 , скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_9 , побігла у бік автодороги «Новостепнянське-Лежине». В цей час, з метою подавлення волі потерпілої ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, взяв у багажнику свого автомобіля металеву трубу довжиною 235 мм та діаметром від 27 мм до 32 мм, приплюснуту з одного боку, та побіг за ОСОБА_14 . Наздогнавши останню на ґрунтовій дорозі, що веде до автошляху «Новостепнянське-Лежине», різко схопив її за комір куртки, від чого потерпіла зупинилась та сіла навпочіпки, ОСОБА_9 з метою реалізації свого злочинного наміру, тримаючи ОСОБА_14 рукою за комір куртки, металевою трубою, яку тримав в іншій руці, раптово наніс не менше 3 ударів в ділянку голови потерпілої. В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_14 наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма: лінійний перелом кісток склепіння черепа з переходом на його основу в тім`яно-потиличній ділянці, крововиливи під м`які мозкові оболонки, осередкові периваскулярні крововиливи в підкоркових відділах мозку; крововиливи в м`які покрови голови в тім`яно-потиличній і в тім`яно-скроневій ділянці зліва; забійна рана в тім`яно-потиличній ділянці; перелом носової кістки; двосторонні вертикальні переломи тіла нижньої щелепи; поверхнева забійна рана на верхній губі справа, крововиливи під слизову оболонку нижньої губи; крововилив на повіках правого ока, крововилив під його склеральну оболонку; крововилив на верхній повіці лівого ока; крововиливи в ділянці вушних раковин, поверхнева забійна рана в ділянці лівої вушної раковини, які згідно з висновком експерта № 4303 від 15.01.2017 року, у своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Далі, 13.12.2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_14 , яка в цей час мала спричинені раніше їй ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, знаходячись на ґрунтовій дорозі між селами Лежине та Новостепнянське Запорізького району Запорізької області, з мотивів приховання завданих ним тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, а також наміру зґвалтування останньої, розуміючи, що ОСОБА_14 повідомила про своє місце перебування своїх рідних, а також той факт, що її будуть шукати, всупереч волі потерпілої, за допомогою фізичної сили примусово помістив її до автомобіля ВАЗ-2109 державний номер реєстрації НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні. Після чого, на вказаному автомобілі всупереч волі потерпілої перевіз ОСОБА_14 до гаражу за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня, о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись у гаражі на території вказаного домоволодіння, всупереч волі ОСОБА_14 , за допомогою фізичної сили, зв`язав руки потерпілій липкою стрічкою, пластиковими хомутами та залишив останню на задньому сидінні автомобіля. Після чого, з метою запобігання втечі ОСОБА_14 , зачинив ворота гаражу, утримував в подальшому останню приблизно до 04 години10 хвилин 14.12.2016 року, супроводжуючи незаконне позбавлення волі заподіянням потерпілій фізичних страждань, що виразилися в умисному ненаданні необхідної медичної допомоги та зґвалтуванням.
Також, 13.12.2016 року, приблизно о 21:47 годин, ОСОБА_9 , перебуваючи на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов до приміщення гаражу, де в той час незаконно утримувалася ОСОБА_14 , побачивши, що остання телефонує своїм рідним зі свого мобільного телефону «Samsung SM-G361», з метою виклику допомоги, ОСОБА_9 підійшов до потерпілої, яка знаходилась на задньому сидінні автомобілю ВАЗ-2109 державний номер реєстрації НОМЕР_1 із зв`язаними липкою стрічкою та пластиковими хомутами руками, та забрав мобільний телефон «Samsung SM-G361», який належав ОСОБА_14 позбавивши її можливості покликати на допомогу.
Крім цього, в період часу приблизно з 21 години 47 хвилин 13.12.2016 року до 04 години 10 хвилин 14.12.2016 року, ОСОБА_9 , маючи умисел на зґвалтування ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщенні гаражу на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час незаконно утримувалася ОСОБА_14 , скориставшись безпорадним станом потерпілої, якій на той час ОСОБА_9 було завдано тяжких тілесних ушкоджень, та яка була обмеженою в пересуванні, адже була зв`язана скотчем та пластиковими хомутами, через що не могла чинити опір, діючи умисно, вступив з нею в статеві зносини проти її волі, тобто зґвалтував її.
Крім цього, 14.12.2016 року приблизно о 04 годині 10 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні гаражу на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час незаконно утримувалась потерпіла ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинених відносно ОСОБА_14 , та їх суспільно небезпечні наслідки, розуміючи, що за вчинення своїх злочинних діянь він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, з метою уникнути кримінальної відповідальності та приховати вчинені відносно ОСОБА_14 злочини, діючи з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 , знову примусово помістив її до автомобіля ВАЗ-2109 державний номер реєстрації НОМЕР_1 , повторно зв`язавши при цьому руки потерпілій за спиною липкою стрічкою та пластиковими хомутами та повіз на вказаному автомобілі у напрямку с. Оленівка Оріхівського району Запорізької області, а потім у напрямку с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, де знайшовши поле, поросле сухостоєм висотою до 1 метра, зупинив автомобіль, та наказав ОСОБА_14 йти вглиб сухостою. Після чого, зайшовши вглиб сухостою приблизно на 100 метрів, ОСОБА_9 наказав ОСОБА_14 лягти на землю, після чого висипав із полімерного пакету з речам потерпілої, який ніс з собою, речі на землю, взяв труси, які випали з пакету, та засунув їх в ротову порожнину потерпілій, після чого обмотав її рот липкою стрічкою. Далі ОСОБА_9 взяв полімерний пакет, одягнув ОСОБА_14 на голову та обмотав його липкою стрічкою навколо шиї потерпілої. Після чого, з метою того, щоб ОСОБА_14 замерзла на морозі, зняв з потерпілої штани, та обмотав ноги липкою стрічкою, тим самим позбавивши ОСОБА_14 можливості самостійно покинути вказане місце та звернутися за допомогою. Виконавши вказані дії, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що він сам поставив потерпілу в небезпечний для її життя стан, спричинивши перед цим ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 4303 від 15.01.2017 року у своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, умисно не надаючи потерпілій необхідної медичної допомоги, усвідомлюючи, що зв`язавши ОСОБА_14 він позбавляє її можливості самостійно покинути вказане місце та звернутися за допомогою, залишає її в безлюдному місці в умовах низької температури повітря без одягу та з пакетом на голові, що може ускладнити її дихання, бажаючи настання смерті потерпілої від всіх вищевказаних несприятливих факторів, з метою приховати вчинені ним відносно ОСОБА_14 злочини, залишив потерпілу та поїхав з місця вчинення злочину.
Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 , від наявних тілесних ушкоджень, що перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, сталася смерть ОСОБА_14 на місці вчинення кримінального правопорушення, яка згідно висновку експерта № 4303 від 15.01.2017 року, наступила від закритої черепно-мозкової травми, що виразилася в утворенні перелому черепа в тім`яно-потиличній ділянці, переломів нижньої щелепи і носової кістки, крововиливів під м`які мозкові оболонки і в речовину мозку, що ускладнилося розвитком наростаючого набряку головного мозку.
28 березня 2017 року ОСОБА_9 та його захиснику було роз`яснено про можливість, особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних. У судовому засіданні 10.04.2017 року колегією суддів повторно роз`яснено про можливість та особливості розгляду кримінального провадження судом присяжних. ОСОБА_9 від такого розгляду відмовився, бажав щоб розгляд кримінального провадження проводився колегією з трьох професійних суддів.

Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 13.12.2016 року, приблизно о 21 годині 47 хвилин, перебуваючи на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов до приміщення гаражу, де в той час незаконно утримувалася ОСОБА_14 , побачивши, що остання телефонує своїм рідним зі свого мобільного телефону «Samsung SM-G361» з метою виклику допомоги ОСОБА_9 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілої, яка знаходилась на задньому сидінні автомобілю ВАЗ-2109 державний номер реєстрації НОМЕР_1 із зв`язаними липкою стрічкою та пластиковими хомутами руками, відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung SM-G361» вартістю 1800 гривень, який належав ОСОБА_14 . Після чого, поклав його до кишені своєї куртки, розуміючи, що ОСОБА_14 , маючи тяжкі тілесні ушкодження, через свій безпорадний стан не може завадити йому, тим самим отримав можливість розпоряджатися зазначеним майном.
Органом досудового розслідування зазначено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_14 завдана матеріальна шкода на суму 1800 гривень.
Таким чином, ОСОБА_9 також обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому обвинуваченні спочатку визнавав частково, пояснивши, що він визнає факт завдання ОСОБА_14 тілесних ушкоджень. Зазначив, що саме він завдав кілька ударів, після чого вивіз ОСОБА_14 за межі населених пунктів та залишив у полі, зв`язавши руки. В той же час він не вбивав ОСОБА_14 , не зв`язував їй ноги та не надягав їй пакет на голову. Хто це зробив він не знає.

Крім того, ОСОБА_9 зазначив, що мав статеві зносини з потерпілою ОСОБА_14 до того дня, коли вона загинула, які відбувались за взаємною згодою.

У ході судового розгляду ОСОБА_9 змінив своє ставлення до пред`явленого йому обвинувачення та повністю заперечив свою вину, пояснивши, що він проживає в с. Тарасівка Оріхівського району Запорізької області. У нього є автомобіль ВАЗ-2109 сірого кольору, який дістався йому від батька.

Зазначив, що потерпілу ОСОБА_14 він не знав.

13 грудня 2016 року він був на роботі в с. Новотавричеське Оріхівського району Запорізької області на млині. В той день вони закінчили працювати раніше ніж звичайно невдовзі після 18 години. Деякий час вони прибирали за собою на робочих місцях, а потім вийшли за прохідну. На своєму автомобілі він вирушив додому, підвізши по дорозі одного з працівників млина.

Коли він приїхав до себе додому в с. Тарасівка, вдома була його перша дружина ОСОБА_15 , яка деякий час проживала з ними, та діти від його співмешканки ОСОБА_16 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Його співмешканка ОСОБА_16 в той час була на роботі.

Він залишив автомобіль у дворі, а сам зайшов до хати, поїв, перевдягнувся та випив трохи пива, після чого поїхав до смт. Комишуваха, щоб заправити автомобіль та купити продукти. Оскільки готівкових коштів у нього на той момент не було, він розрахувався за бензин банківською карткою, після чого цією ж карткою розрахувався за продукти, пиво та сигарети, які придбав у магазині там же в смт. Комишуваха. Приблизно після 20 години він приїхав додому. Його падчерка ОСОБА_17 вийшла з хати та допомогла йому дістати сумки з продуктами з автомобіля. Після цього він зайшов до хати, роздягнувся та почав пити пиво. Десь через пів години загавкав собака. Вийшовши до подвір`я він побачив, що до нього прийшов його знайомий ОСОБА_19 , який попросив відвезти його до с. Новотавричеське, де він мешкав, за грошима. Він відмовив, оскільки був втомлений після зміни. Тоді ОСОБА_20 попросив дати йому автомобіль на деякий час. Він погодився, дав ОСОБА_21 ключі від автомобіля та пішов до будинку. В будинку він вживав спиртні напої спочатку сам, а потім разом зі своєю першою дружиною ОСОБА_15 .

Через 1-1,5 години (приблизно о 22 годині) він почув звук автомобіля та вийшов у двір, де побачив ОСОБА_22 , який загнав автомобіль у двір (при відповідях на питання ОСОБА_9 змінив свої показання в цій частині, зазначивши, що ОСОБА_20 загнав автомобіль до гаражу), а сам стояв неподалік. Тоді він помітив, що руки у ОСОБА_22 у чомусь забруднені. Він запитав у ОСОБА_22 що сталося, а той відповів що він щось накоїв та сказав відкрити багажник в автомобілі.

ОСОБА_9 підійшов до автомобіля, відкрив багажник та побачив у ньому незнайому йому дівчину, яка була побита (обличчя та волосся у неї були в крові). Там же в багажнику він побачив якісь сумки. Дівчина вилізла з багажника, а він узяв «баклажки» з водою та допоміг їй умитися, після чого допоміг їй сісти до салону на заднє сидіння автомобіля, укривши дівчину ковдрою, щоб вона не замерзла (під час відповідей на питання ОСОБА_9 змінив свої показання в цій частині, зазначивши, що ковдру він виніс пізніше коли дівчина вже сиділа у салоні).

ОСОБА_20 попросив його залишити дівчину в себе, але він йому відмовив, оскільки не хотів проблем і сказав, щоб він її відвіз з подвір`я.

Коли ОСОБА_9 виносив ковдру, то побачив в салоні світло від телефону і сказав ОСОБА_21 , що дівчина намагається комусь зателефонувати. ОСОБА_23 одразу забрав у неї телефон та кинув його до багажника автомобіля. Після цього ОСОБА_9 пішов до будинку, а ОСОБА_20 поїхав на його автомобілі.

Оскільки після того, як він допомагав дівчині умитися у нього на руках залишилась кров потерпілої, він попросив доньку ОСОБА_24 дати йому таз з гарячою водою та помив у ньому руки. Ще деякий час він пив пиво, а потім заснув.

Прокинувся він приблизно о 4 годині 30 хвилин, покурив, одягнувся та приблизно о 04 годині 45 хвилин вийшов до подвір`я. Там він побачив, що його автомобіль стоїть у гаражі і зайшов туди. На передньому пасажирському сидінні спав ОСОБА_25 . Дівчини в автомобілі не було.

Була приблизно 5 година ранку, коли ОСОБА_9 відвіз ОСОБА_23 до с. Новотавричеське, після чого повернувся додому та поставив автомобіль у гараж. При цьому він нічого не діставав з автомобіля та не оглядав його (пізніше, під час надання відповідей на питання, ОСОБА_9 змінив свої показання в цій частині, зазначивши, що він забрав з автомобіля ковдру, якою раніше укривав дівчину).

Оскільки йому в цей день треба було їхати до м. Запоріжжя, він зібрався та близько 7 години ранку пішов на зупинку, з якої маршруткою поїхав до міста. В Запоріжжі він зняв гроші з картки, купив скло на задню фару автомобіля, купив собі мобільний телефон, оскільки його старий телефон зламався, та поїхав додому. Вдома його падчерка ОСОБА_26 сказала йому, що приходили співробітники поліції. Він зрозумів, що це через дівчину та пішов з будинку, не сказавши рідним куди, і деякий час переховувався у тещі в с. Григорівському, де був затриманий працівниками поліції.

ОСОБА_9 зазначив, що усі показання, які він давав під час досудового розслідування, були зроблені ним фактично під диктовку та під контролем співробітників поліції, які силою та погрозами змушували його давати визнавальні показання, що співробітниками поліції було фактично підроблено речові докази в даному кримінальному провадженні, оскільки він жодного разу в житті не брав до рук ту залізну трубу, якою було завдано ударів по голові потерпілій ОСОБА_14 та на якій було нібито виявлено його відбитки пальців. Також ОСОБА_9 зазначив, що у нього не відбирали біологічних зразків і вважає, що їх могли несанкціоновано взяти з його речей під час обшуку. Вважає, що результати експертизи, згідно до яких у піхві потерпілої було виявлено його сперму, підроблені. Крім того ОСОБА_9 зазначив, що не брав телефон, навушники та зарядний пристрій, які належали потерпілій ОСОБА_14 та вважає, що їх підкинули під час обшуку.

На питання представника потерпілої щодо факту дзвінка на мобільний телефон ОСОБА_9 з мобільного телефону ОСОБА_14 у вечір вбивства невдовзі після пропажі потерпілої, ОСОБА_9 відповів що нічого з цього приводу не знає.

Під час досудового розслідування та одразу після оголошення обвинувального акту в суді він визнавав себе частково винним, оскільки переживав за своїх рідних, яким погрожували розправою. Тепер, коли його рідні вже фактично переїхали в інше місце проживання, він може розказати правду.

Відповідаючи на питання судді, ОСОБА_9 зазначив, що під час слідчого експерименту він так впевнено пояснював обставини скоєння злочину та показував на ділянки місцевості, де відбувались події злочину, оскільки співробітники поліції змусили його все вивчити і для цього у нього було багато часу.

На питання представника потерпілої щодо того, як ОСОБА_9 під час слідчого експерименту зміг точно показати локалізацію та кількість ударів по голові потерпілої ОСОБА_14 , які повністю відповідали даним, встановленим судово-медичною експертизою трупа потерпілої, обвинувачений відповів, що показував удари саме так, як стояла статист під час проведення даної слідчої дії.

Незважаючи на невизнання вини провина ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України, підтверджується дослідженими під час кримінального провадження доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_14 . Обвинуваченого ОСОБА_9 раніше не знала і жодного разу в житті не бачила.13 грудня 2016 року вона була на роботі в АТ «Мотор Січ». З донькою ОСОБА_27 вони періодично спілкувались телефоном протягом дня. Донька працювала в Обласній клінічній лікарні. Після роботи, приблизно о 19 годині 15 хвилин цього ж дня, вона разом зі своїм сином, який також працював в АТ «Мотор Січ», маршруткою поїхали додому. Приблизно о 19 годині 45 хвилин вона вийшла в с. Лежине, а син поїхав далі в с. Новостепнянське до бабусі. Відстань між селами Лежине та Новостепнянське приблизно чотири кілометри. На шляху додому вона телефоном зв`язалась з ОСОБА_27 , яка в цей час була у бабусі в с. Новостепнянське та збиралась приїхати до с. Лежине на цій же маршрутці на зворотному шляху. ОСОБА_27 мала приїхати приблизно о 20 годині 10 хвилин, однак її не було і десь о 20 годині 30 хвилин вона їй зателефонувала та у відповідь почула її плач. Донька немов бігла кудись. На запитання де вона, ОСОБА_27 відповіла, що на кладовищі, після чого зв`язок різко перервався. ОСОБА_11 одразу сказала про це чоловіку, який почав прогрівати автомобіль, щоб поїхати на пошуки ОСОБА_27 . Весь цей час вона намагалась додзвонитись доньці, але спочатку ніхто не приймав виклик, а потім вже не було гудків. Після того як чоловік прогрів автомобіль, вони негайно виїхали до кладовища, яке знаходиться між селами Лежине та Новостепнянське. Там вони нікого не знайшли, хоча обійшли все кладовище й гучно кликали. Потім, приблизно до 22 години вони з чоловіком їздили по окрузі та шукали доньку. Вона не переставала дзвонити доньці, але безрезультатно. Десь о 22 годині 00 хвилин задзвонив телефон і коли вона взяла слухавку, то почула, як донька ОСОБА_27 слабким голосом (наче в неї були пошкоджені щелепи) сказала, що знаходиться в якомусь сараї. Після цього зв`язок перервався. Після цієї розмови їй стало погано і чоловік привіз її до медичного пункту, звідки викликали поліцію, яка приїхала вночі. Всю ніч та наступного дня вони разом з мешканцями сусідніх сіл шукали ОСОБА_27 . Приблизно о 15 годині 00 хвилин 14 грудня 2016 року біля кладовища знайшли вим`яте місце, на якому виявили шматочок хутра з куртки ОСОБА_27 , розбитий телефон та металеву трубу. Приїхали експерти. Вже 15 грудня 2016 року хтось повідомив, що знайшли тіло ОСОБА_27 біля с. Новоолександрівка.

Потерпіла зазначила, що донька не могла знати ОСОБА_9 , оскільки вона завжди їй розповідала про свої знайомства. Не могла вона й сісти до незнайомого автомобіля. Крім того, коли знайшли її рукавичку, там були гроші на проїзд з с. Новостепнянського до с. Лежине. Вона збиралась їхати додому саме маршруткою, на яку вона встигала. Крім того, у неї не було нагальної необхідності їхати в той вечір додому і якщо б вона не встигла на маршрутку, вона могла б повернутися до бабусі та переночувати там. У доньки був телефон «Самсунг» сіруватого кольору в чохлі, зарядний пристрій та навушники білого кольору, які вона завжди носила з собою. Зазначені речі потім знайшли у ОСОБА_9 .

Крім того, вона знає, що коли її син приїхав до с. Новостепнянського, то у дворі бабусі він розминувся з ОСОБА_27 , яка йшла на зупинку, щоб поїхати до с. Лежине тією ж маршруткою, яка мала через деякий час їхати у зворотному напрямку.

Наполягає на задоволенні цивільного позову та вважає, що в разі доведеності вини, ОСОБА_9 заслуговує максимально суворого покарання. Вважає, що не може бути й мови про прощення обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що він є прийомним батьком потерпілої ОСОБА_14 . Проживає в сім`ї останні 11 років і з ОСОБА_27 вони сприймали одне одного як рідні батько та донька. Обвинуваченого ОСОБА_9 він не знав та жодного разу не бачив до цих цих подій. Підтвердив покази своєї дружини ОСОБА_11 та доповнив, що в ніч подій приїхала поліція і вони давали показання працівнику поліції. Десь під ранок вони знову поїхали шукати разом з сусідами та знайомими. Згодом вони поїхали до ОСОБА_28 та попросили допомоги у місцевої «самооборони». Вони продовжували пошуки, коли 15 грудня 2016 року подзвонила одна з подруг ОСОБА_27 та сказала, що потрібні гроші. Він зрозумів, що знайшли тіло. Коли він з сином приїхав на місце, йому показали понівечене тіло ОСОБА_27 . Вважає, що в разі доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованих йому злочинів, він заслуговує на максимально суворе покарання.

Судом були допитані свідки, покази яких узгоджуються з дослідженими судом доказами, та підтверджують провину ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснив, що він є рідним братом загиблої ОСОБА_14 та сином потерпілої ОСОБА_11 . Зазначає, що ОСОБА_9 до цих подій ніколи не бачив і не знав. 13 грудня 2016 року він був на роботі разом з матір`ю (вони разом працюють в АТ «Мотор Січ»). Приблизно о 19 годині 15 хвилин вони з матір`ю сіли в маршрутку, яка їхала з міста Запоріжжя до с. Новостепнянське, проїжджаючи за маршрутом с. Лежине. Цією ж маршруткою (на зворотному шляху) мала повернутися від бабусі додому з с. Новостепнянське до с. Лежине його сестра ОСОБА_27 . Матір вийшла в с. Лежине, а він поїхав далі в с. Новостепнянське до бабусі.

Приблизно о 19 годині 55 хвилин він вийшов з маршрутки в с. Новостепнянське та зустрівся у дворі бабусі з сестрою ОСОБА_27 , яка з речами йшла на зупинку, щоб поїхати на тій же маршрутці. В руках у ОСОБА_27 були два пакети та сумка. Свідок зазначив, що ОСОБА_27 встигала на цю маршрутку, оскільки вона мала їхати в сторону с. Лежине приблизно через 5-10 хвилин, а зупинка, на якій ОСОБА_27 мала сісти в маршрутку, знаходиться неподалік від будинку бабусі. Крім того, в разі, якщо б ОСОБА_27 не встигла на маршрутку, вона могла залишитись у бабусі на ніч, оскільки у неї не було необхідності будь-яким чином добратися до с. Лежине. Коли він зустрівся з сестрою на подвір`ї, вона попросила його провести її на зупинку, однак він відмовився, оскільки дуже сильно перемерз, поки чекав маршрутку. Він подумав, що ОСОБА_27 виведе бабуся і зайшов до хати. Приблизно через 30-40 хвилин подзвонила мати та сказала, щоб він вийшов на вулицю де він побачив батьків, які приїхали на автомобілі і повідомили, що зникла ОСОБА_27 . Потім батьки поїхали далі шукати ОСОБА_27 , а він зайшов до хати. Вже близько опівночі в ніч з 13 на 14 грудня приїхала поліція. ОСОБА_27 шукали протягом всього наступного дня та наступної ночі, а вже вдень 15 грудня її тіло виявили подруги разом з поліцією в полі біля с. Новооленівка. Він разом з батьком приїздив туди і бачив понівечене тіло сестри з пакетом на голові. В цей час вже проводились слідчі дії. Зазначив, що ОСОБА_27 ніколи не їздила на попутках. Крім того, вона йому нічого ніколи не розповідала про ОСОБА_9 , хоча завжди ділилась з ним подіями зі свого життя та своїми знайомствами.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_14 , а обвинуваченого ОСОБА_9 бачить вперше у житті. 13 грудня 2016 року її онучка ОСОБА_27 ближче до вечора приїхала до неї в с. Новостепнянське і того ж вечора мала їхати до матері в с. Лежине. Приблизно о 19 годині 50 хвилин приїхав її онук ОСОБА_31 , який працює в АТ «Мотор Січ». Коли онук заходив до подвір`я ОСОБА_27 виходила на маршрутку, щоб поїхати до с. Лежине. В руках у ОСОБА_27 були два пакета з речами та їжею та її сумка. ОСОБА_27 попросила брата провести її, але той відмовив, оскільки перемерз в очікувані маршрутки. Вона запропонувала ОСОБА_27 провести її, однак та відмовила, сказавши щоб годувала брата, а вона дійде сама. Після цього ОСОБА_27 вийшла з подвір`я, а вона пішла до літньої кухні, щоб взяти звідти їжу для онука.

Зупинка маршрутки знаходиться неподалік від її будинку. Вона бачила як ОСОБА_27 стояла на зупинці і бачила силует світлого автомобіля з «обрубаною» задньою частиною, який під`їхав до зупинки. Потім вона почула, як хлопнули дверцята автомобіля і машина різко поїхала по дорозі в напрямку с. Лежине. Коли вона подивилась на зупинку силуету ОСОБА_27 там вже не було. Все це відбувалось протягом дуже короткого проміжку часу. Вона не бачила, щоб хтось виходив з автомобіля і не бачила, щоб ОСОБА_27 сідала в нього. Після того, як ОСОБА_27 не подзвонила їй повідомити, що доїхала, як вона це зазвичай робила, вона сама вирішила подзвонити онуці, однак її телефон не відповідав. Рідні шукали ОСОБА_27 , однак марно. Вночі приїхали співробітники поліції та допитували усіх.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_32 пояснила, що вона проживає в с. Новостепнянське навпроти будинку бабусі ОСОБА_14 ОСОБА_33 . ОСОБА_27 знає як мешканку села та онуку ОСОБА_34 , а ОСОБА_9 не знає і в перший раз побачила в Інтернеті вже після всіх подій. Зазначає, що ОСОБА_27 завжди була спокійною, тихою та чемною дівчиною. В день зникнення ОСОБА_27 , приблизно з 19-30 до 20-00 (точно вона не пам`ятає) її брат ОСОБА_35 приїхав до неї на своєму автомобілі «Москвич» помаранчевого кольору. Автомобіль він залишив на вулиці біля воріт. Брат був у неї деякий час та вивантажував відходи від зернового виробництва, які він їй привіз. Потім вона чула як завівся автомобіль брата і той поїхав. Сама вона в той вечір з будинку не виходила і не пам`ятає, чи були в той час звуки ще якихось автомобілів окрім автомобіля брата.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 пояснив, що він проживає в с. Новостепнянське Запорізького району Запорізької області. В іншій частині села проживає його сестра свідок ОСОБА_36 . Потерпілу ОСОБА_14 він знав як мешканку села і зазначив, що бабуся загиблої проживає навпроти будинку його сестри ОСОБА_36 .

ОСОБА_9 він знав недовго, оскільки незадовго до подій на млині в с. Новотавричеське (ТОВ «Фломіл Плюс»), де він працює, виникла нехватка робітників і один його знайомий ( ОСОБА_37 ) порекомендував взяти ОСОБА_9 , який мав досвід роботи на млині. ОСОБА_9 пропрацював усього кілька змін. Зазначив, що у ОСОБА_9 був автомобіль ВАЗ-2109 кольору «мокрий асфальт», на якому той приїжджав на роботу. В грудні 2016 року (точної дати він не пам`ятає), він був на роботі. Оскільки ближче до вечора на млині закінчилось зерно, зміна в той день звільнилась раніше приблизно о 18 годині 00 хвилин. Після зупинки робочого процесу вони прибрали за собою робочі місця та приблизно о 1930 - 1940 почали виходити з території підприємства. ОСОБА_9 покинув територію млина на своєму автомобілі, при цьому, як йому відомо, підвіз додому ще одного робітника ОСОБА_38 .

Свідок поїхав додому, де поставив пакет і одразу поїхав до своєї сестри ОСОБА_36 . Автомобіль «Москвич» залишив стояв біля воріт. При цьому він побачив, що неподалік в місці де зупиняються маршрутки на Запоріжжя, стоїть ОСОБА_39 , бабуся якої живе навпроти будинку його сестри. Крім ОСОБА_14 на зупинці нікого не було.

Він побачив, як до ОСОБА_27 з боку с. Новотавричеське в напрямку с. Лежине під`їхав автомобіль світлого кольору та зупинився. Потім він почув, як хлопнули дверцята автомобіля та машина поїхала в напрямку с. Лежине. Аліни на зупинці вже не було і він дійшов висновку, що вона сіла в автомобіль. Ніяких людей, що виходили б з автомобіля, він не бачив. Жодного шуму боротьби він не чув. Порівнявшись з ним, світлий автомобіль різко пришвидшився та поїхав в напрямку с. Лежине, а він сів у свій « ОСОБА_40 » та поїхав додому. Наступного дня вранці його допитувала поліція щодо описаних ним події.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_41 пояснила, що вона була подругою та колегою по роботі ОСОБА_14 і знає її батьків та брата. ОСОБА_9 вона не знає і раніше ніколи не бачила. Аліну останній раз вона бачила приблизно 9 грудня 2016 року. Після цього до дня зникнення ОСОБА_27 вони кілька разів розмовляли по телефону. 13 грудня 2016 року вона останній раз спілкувалась з ОСОБА_27 , яка в той момент була у бабусі і мала пізніше поїхати до с. Лежине. Зазначає, що ОСОБА_9 не було серед знайомих ОСОБА_27 . Крім того, ОСОБА_27 не могла сісти до незнайомого автомобіля, оскільки вона ніколи не їздила на попутках. Останній раз ОСОБА_27 була в соціальних мережах приблизно о 19 годині 30 хвилин 13 грудня 2016 року.

Свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні пояснила, що вона є дуже близькою подругою загиблої ОСОБА_14 і з 2013 року працювала разом з нею в лікарні. ОСОБА_9 раніше ніколи не бачила. Вона нічого не знає про події 13 грудня 2016 року, однак може сказати точно, що ОСОБА_9 не було серед знайомих ОСОБА_27 , оскільки вони дуже близько спілкувались з загиблою і вона розповідала про всі свої знайомства. Крім того зазначає, що ОСОБА_9 точно не було серед друзів ОСОБА_14 в соціальних мережах.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Новостепнянське. ОСОБА_14 є донькою його племінниці, а ОСОБА_9 він не знав і раніше не бачив. 14 грудня 2016 року був день народження у його сестри (свідка ОСОБА_34 ), знає ОСОБА_27 як чемну та добру дівчину. З розмов з нею та рідними знає, що вона ніколи не їздила попутним транспортом. Про події 13-14 грудня 2016 року йому нічого не відомо. Участі в слідчих діях він не приймав.

Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в с. Лежине в магазині та знала ОСОБА_14 як мешканку села. Зазначила, що жодного разу не бачила ОСОБА_27 ані з ОСОБА_9 , як про це заявляє сам ОСОБА_9 , ані з будь-якими іншими чоловіками. Вона не пам`ятає, щоб ОСОБА_9 взагалі заходив до магазину.

Свідки ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , які також працюють в магазині в с. Лежине, дали показання, аналогічні за своїм змістом показанням свідка ОСОБА_47 .

Свідок ОСОБА_48 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Лежине у батьків. Потерпілу ОСОБА_14 та її рідних знає як мешканців села, однак близько вони не спілкувались просто вітались. ОСОБА_9 не знав та жодного разу до цих подій не бачив. Увечері 13 грудня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин він їхав з с. Новостепнянське до с. Лежине на маршрутці. ОСОБА_14 до маршрутки не заходила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_49 пояснив, що він працює в с. Новотавричеське на млині. Загиблу ОСОБА_14 він не знав, а ОСОБА_9 нетривалий час працював з ним на млині. Зазначає, що у ОСОБА_9 був автомобіль ВАЗ-2109 сіруватого кольору. 13 грудня 2016 року з ранку він працював на млині. ОСОБА_9 в той день був в його зміні. Приблизно о 18 годині 00 хвилин вони закінчили роботу Прибирання тривало приблизно до 19 години 00 хвилин, після чого всі розійшлись та роз`їхались по домам. Один з робітників, якщо він вірно пам`ятає Майборода, уїхав з роботи з ОСОБА_9 . Точних відомостей про те, хто і як уходив з роботи, він не пам`ятає, оскільки одразу пішов звідти.

Після оголошення протоколу допиту свідок згадав та доповнив свої покази, тим, що ОСОБА_9 під час роботи ділився своїми планами на вечір 13.12.2016 року заїхати за боргом в с. Лежине (т. 3 а.с. 45-48).

Свідок ОСОБА_50 в судовому засіданні пояснив, що з 2016 року він працює охоронцем на мукомельному комплексі Фломіл в с. Новотавричеське Оріхівського району. ОСОБА_9 він знає як робітника підприємства, який виходив на роботу протягом трьох змін і був на іспитовому строку. Загиблу ОСОБА_14 він не знав. Зазначив, що у ОСОБА_9 був автомобіль ВАЗ-2109 світлого кольору (якого точно назвати не може), двигун якого гучно працював через прогорілий глушник.

В грудні 2016 року (точної дати він не пам`ятає, але зазначив що це відбулося 11 або 13 числа) він вийшов на роботу. В той день в зміні робітників були ОСОБА_51 , ОСОБА_35 , ОСОБА_9 та Майборода. Приблизно о 18 годині 00 хвилин робітники закінчили працювати і приблизно годину після цього здійснювали прибирання робочих місць та приміщень. Приблизно о 19 годині 00 хвилин він відкрив ворота та випустив зміну з території підприємства. Зазначив, що ОСОБА_9 виїжджав на своєму автомобілі, який протягом дня стояв на території підприємства. ОСОБА_9 сів в автомобіль один, чи брав він когось до машини за межами території підприємства він не знає. Майборода, як правило, ходить додому пішки сам, однак він не виключає того, що його міг підвезти додому хтось із зміни. При виході з території млину усі робітники зміни відмітились у відповідному журналі. Хвилин через 20 після того, як усі роз`їхались, приїжджав ОСОБА_35 та купував зернопродукти.

Після оголошення в судовому засіданні протоколу його допиту свідок ОСОБА_50 зазначив, що можливо він дійсно бачив, як за територією млина Майборода сів до автомобіля ОСОБА_9 і поїхав додому з ним. Також допускає, що автомобіль ОСОБА_9 міг бути сірого кольору, однак на момент допиту в суді точно назвати цей колір він не може (т. 3 а.с 51-54).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_52 пояснив, що він проживає в с. Тарасівка Оріхівського району Запорізької області. Та проживає напроти будинку ОСОБА_9 . Зазначив, що у ОСОБА_9 є автомобіль ВАЗ-2109 зелено-сріблястого кольору. Загиблу ОСОБА_14 він візуально пам`ятає, оскільки працює в обласній клінічній лікарні, де також працювала потерпіла, однак особисто вони не знайомі.

У середині грудня 2016 року (точної дати він не пам`ятає), він випивав разом з ОСОБА_9 «мирову», оскільки до цього у них був конфлікт.

В цей день він зустрів ОСОБА_9 на вулиці і той запросив його додому, випити «мирову». Коли вони прийшли додому до ОСОБА_9 , вдома були: колишня дружина ОСОБА_9 ОСОБА_53 , співмешканка ОСОБА_9 ОСОБА_54 , яка спала після роботи, та діти ОСОБА_55 та ОСОБА_56 . Вдома у ОСОБА_9 на кухні вони випили пляшку горілки втрьох з ОСОБА_15 , яка пила небагато. Приблизно о 1830 1835 вони закінчили вживати алкоголь та ОСОБА_9 запропонував поїхати в с. Комишуваха за горілкою, однак він відмовився та пішов додому, а ОСОБА_9 сів до автомобіля і кудись поїхав приблизно о 19 годині. В цей вечір він забув свій мобільний телефон у ОСОБА_9 вдома.

Вночі він прокинувся та чув звук працюючого автомобіля біля його двору. Під ранок, десь за одну годину до світанку, він знову чув звук працюючого автомобіля. Зазначає, що в той день на вулиці був сніг, який випав нещодавно, і на цьому снігу вранці він бачив сліди автомобіля, які вели до подвір`я ОСОБА_9 . Вранці він бачив ОСОБА_9 , який його словами поїхав на роботу до м. Запоріжжя. Приблизно о 10-11 годині цього ж дня приїхали співробітники поліції і розпитували про події. В ході надання пояснень ОСОБА_52 змінив свої показання та зазначив, що алкоголь з ОСОБА_9 вони вживали не за день, а за два дні до приїзду поліції.

Щодо конфлікту з ОСОБА_9 , після якого вони випивали «мирову» пояснив, що конфлікт відбувся 12 грудня, а 13 грудня вони вживали алкоголь вдома у ОСОБА_9 . Зазначив, що 13 грудня 2016 року він можливо був в автомобілі ОСОБА_9 вдень, однак увечері він не сідав до його машини та нікуди з ним не їздив. Вдень його ОСОБА_9 підвозив по селу додому.

У зв`язку з тим, що свідок, при наданні показані в судовому засіданні постійно змінював покази, посилався на те, що не пам`ятає подій грудня 2016 року, тому що перебував в стані алкогольного сп`яніння, судовою колегією за клопотанням прокурора було оголошено протокол допиту свідка ОСОБА_57 від 14.12.2016 року (т. 3 а.с. 86-88), після чого свідок підтвердив, свої показання, надані під час досудового розслідування та підтвердив, що 13.12.2016 року близько 17-00 години ОСОБА_9 запропонував випити за примирення, що вони і зробили. ОСОБА_9 запропонував поїхати з ним до смт. Комишуваха, завів свій автомобіль, та поїхав приблизно в 18-50 год. ОСОБА_58 перебував у себе вдома. Приблизно в 01-00 01-30 год. він почув звук автомобіля біля двора ОСОБА_9 . Це був саме автомобіль ОСОБА_9 , тому що дуже гучно гудить вихлопна труба. При цьому свідок ОСОБА_58 плутався в часі та точно назвати, коли відбувались події не зміг.

Суду також були надані та досліджені в судовому засіданні матеріали про результати розгляду повідомлення про правопорушення від ОСОБА_59 . За вказаними матеріалами встановлено, що 12.12.2016 року, незадовго до вбивства у ОСОБА_9 був побутовий конфлікт зі своїм сусідом ОСОБА_60 за місцем свого мешкання. Вказані матеріали повністю підтверджують пояснення ОСОБА_57 , що у нього був з ОСОБА_9 конфлікт 12.12.2016 року. Вони разом розпивали спиртні напої, а 13.12.2016 року також розпивали їх за примирення. При цьому заявник ОСОБА_61 , зобов`язався відправити свого брата ОСОБА_57 на лікування від алкоголізму (т. 3 а.с. 156-166).

У судовому засіданні були допитані також члени родини ОСОБА_9 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_9 . На момент подій кримінального провадження вона проживала в с. Тарасівка Оріхівського району разом з ОСОБА_9 та своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_26 та ОСОБА_18 . Крім того, деякий час до подій кримінального провадження з ними разом проживала колишня дружина ОСОБА_9 ОСОБА_53 . Загиблу ОСОБА_14 вона не знала. ОСОБА_9 працював на млині в с. Новотавричеське, у нього був автомобіль «дев`ятка» сірого кольору. 13 грудня 2016 року вона зранку поїхала на роботу до пекарні в м. Запоріжжі, де вона працює подобово з 8 години ранку до 8 години ранку наступного дня. Діти та ОСОБА_15 залишились вдома. 14 грудня 2016 року, приблизно о 9 годині вона повернулась додому з роботи та лягла спати. При цьому, коли вона заходила до гаражу, в якому стояла машина ОСОБА_9 , вона не помітила нічого підозрілого ані слідів крові на автомобілі, ані якихось інших речей. 15 грудня 2016 року до них приїхала поліція. Вже під час обшуку їй показали автомобіль ОСОБА_9 зі слідами крові та скотч. Крім того, їй показали чужий мобільний телефон, який нібито знайшли в курточці, яку раніше ОСОБА_9 подарував його товариш ОСОБА_62 . Зазначила, що ніякого скотчу у них в хаті не було і вона не знає, звідки він узявся. Речі ОСОБА_9 вона напередодні швидко збирала в мішок, оскільки хотіла переїжджати з дітьми до своєї матері. Коли вона складала куртку ОСОБА_9 у мішок, вона не бачила там телефону, який потім там виявили співробітники поліції. При цьому пояснити, чому вона збирала речі ОСОБА_9 , якщо він не планував переїзду, не змогла.

Зазначила, що під час досудового розслідування на неї тиснули працівники поліції та погрожували їй і її дітям, однак погрожували в цілому. Безпосереднього тиску під час допиту не було і в протоколі її допиту все викладено так, як вона тоді казала.

В судовому засіданні при наданні показів свідок постійно плуталась, надавала суперечливі показання. Не змогла чітко визначити, коли був день в який вона заступала на зміну працювати, коли був день в який відбувся конфлікт ОСОБА_9 з ОСОБА_63 , в який день проводився обшук.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_9 є її колишнім чоловіком. Потерпілих вона не знає. Деякий час, який передував подіям кримінального правопорушення, вона проживала в с. Тарасівка Оріхівського району Запорізької області у ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_16 . У ОСОБА_9 є автомобіль білого кольору, як вона думає ВАЗ «десятої» моделі, який зазвичай стояв у гаражі. Стану автомобіля на момент подій вона описати не може, оскільки не заходила до гаражу.

13 грудня 2016 року ОСОБА_54 була на роботі, а ОСОБА_9 після роботи увечері приїхав додому, поїв та поїхав на заправку, звідки привіз продукти та пиво з рибою. Вони випили трохи пива з ОСОБА_9 і вона лягла спати. Наступного дня з роботи повернулась ОСОБА_16 і лягла спати. Після цього прокинулась і вони удвох випили трохи пива, після чого ОСОБА_16 знову лягла спати. ОСОБА_9 в цей час вдома не було. Потім приїхали співробітники поліції та проводили обшук. Вона бачила, як ОСОБА_54 збирала в мішок речі ОСОБА_9 ще до приїзду поліції.

Неповнолітній свідок ОСОБА_64 , допитана в судовому засіданні в присутності її законного представника матері ОСОБА_16 . На час допиту в суді свідку виповнилося 17 років. Пояснила, що вона разом зі своєю матір`ю ОСОБА_16 та молодшим братом проживали тривалий час разом з ОСОБА_9 , який є співмешканцем її матері, в с. Тарасівка. Його вона сприймає як батька. Загиблу ОСОБА_14 вона не знала.

13 грудня 2016 року вона з братом була вдома разом з ОСОБА_15 , яка певний час проживала разом з ними. Матір була на роботі, а ОСОБА_9 також з ранку пішов на роботу. В той день ОСОБА_9 приїхав з роботи трохи раніше, ніж зазвичай, повечеряв та поїхав на заправку в смт. Комишуваху, звідки повернувся приблизно через годину. Вона допомогла йому винести з автомобіля речі (продукти харчування) та вони разом пішли до будинку. Приблизно через годину, ОСОБА_9 хтось погукав на вулицю, повернувшись, він повідомив, що дав автомобіль його знайомому ОСОБА_23 , який, як вона знала, жив в с. Новотавричеському. Особисто вона в той вечір ОСОБА_23 не бачила, оскільки не виходила з будинку. Про ОСОБА_23 їй сказав ОСОБА_9 . Зазначає, що і раніше ОСОБА_23 іноді брав автомобіль у ОСОБА_9 .

Після того, як ОСОБА_9 повернувся до хати, вона пішла до своєї кімнати, а ОСОБА_9 сидів на кухні зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_15 . Приблизно через півтори - дві години вона чула, як до двору заїжджав автомобіль. Вона, при цьому, на вулицю не виходила. ОСОБА_9 сам вийшов у двір та через деякий час повернувся до хати. На той момент була приблизно 22 година 00 хвилин. Згодом вона пішла спати. Хто заганяв автомобіль в гараж вона не знає, оскільки особисто вона не виходила з будинку. Зазначає, що в той вечір, після приїзду ОСОБА_9 з роботи, до них ніхто не приходив.

Наступного дня, приблизно о 8 годині ранку ОСОБА_9 поїхав до міста на маршрутному таксі, а автомобіль залишився вдома. Вона бачила машину в цей день, але не підходила до неї. В цей же день до них приїжджали співробітники поліції та питали про ОСОБА_9 , залишивши номер телефону щоб той передзвонив.

Приблизно через дві-три години після цього ОСОБА_9 повернувся додому, до них прийшов сусід ОСОБА_52 , щоб забрати свій телефон та хрестик, які він забув у них.

В ході допиту в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_64 змінила свої показання, зазначивши, що 13 грудня 2016 року після приїзду ОСОБА_9 з роботи, до них заходив ОСОБА_52 і вони з ОСОБА_9 випивали. Крім того, неповнолітня свідок ОСОБА_64 в ході допиту доповнила свої показання, зазначивши, що коли ОСОБА_9 вийшов у двір забрати автомобіль у ОСОБА_22 , його не було приблизно 30 хвилин. Після цього ОСОБА_9 зайшов до будинку і попросив її, щоб вона налила йому в таз води помити руки, які були у крові. Чия це кров та як вона опинилась на руках у ОСОБА_9 вона не знає, оскільки на її питання ОСОБА_9 сказав, щоб вона йшла спати і більше вона його про це не питала. На годиннику була приблизно 22 година.

Зазначила, що під час проведення слідчих дій працівники поліції погрожували їй. Але жодних заяв про це вона не робила. Матір в її інтересах до правоохоронних органів не зверталась, пояснити, в чому саме були погрози не змогла.

Після того, як ОСОБА_9 затримали, вони з матір`ю збирали особисті речі для того, щоб переїхати до бабусі. Збирати речі вони почали приблизно через пів години після того, як уїхали співробітники поліції. Під час зазначених подій та після них вона не бачила в будинку чужих речей телефонів або навушників, однак їй відомо, що співробітники поліції шукали у них саме такі речі.

Зазначила, що після затримання ОСОБА_9 вона регулярно спілкувалась з ним в соціальних мережах та телефоном. При цьому, в соціальній мережі «В контакте» ОСОБА_9 записаний як « ОСОБА_65 ». Напередодні допиту в суді вона також спілкувалась та переписувалася з ОСОБА_9 ..

Окрім показань допитаних потерпілих та свідків судом досліджено докази, які повністю підтверджують винуватість ОСОБА_9 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15 грудня 2016 року за участю ОСОБА_9 та його захисника з виконанням всіх необхідних визначених кримінально-процесуальним законом вимог встановлено наступне: ОСОБА_9 13.12.2016 року близько 20-00 години поїхав в с.Новостепнянськ на автомобілі ВАЗ-2109 сірого кольору. Посеред села побачив дівчину, яка зупиняла машину. Він запевнив, що довезе її, вона сіла на пасажирське сидіння. Не доїхавши до с. Лежине, ОСОБА_9 повернув в лісосмугу та зупинив автомобіль. Дівчина почала тікати та ОСОБА_9 догнав її. Дівчина кричала, що в неї батько міліціонер, але він потягнув дівчину за капюшон, вона впала, та знов почала кричати, на що ОСОБА_9 вдарив її 2-3- рази кулаком, долонею, після чого дівчина заспокоїлась. Далі він почав відкривати багажник автомобіля. Мету своїх дій пояснити не зміг. Дівчина в цей час, знаходячись в положенні лежачі, дістала мобільний телефон та зателефонувала матері. ОСОБА_9 тримав дівчину, забрав телефон, спробував «скинути» виклик. У нього не вийшло, а тому він кинув телефон екраном в землю, від чого він розбився, але виклик пішов. Поки ОСОБА_9 виймав кришку і батарею з телефону дівчина знову почала тікати. ОСОБА_9 взяв в багажнику автомобіля фрагмент труби та пішов за дівчиною, наздогнавши наніс 3-4 удари в область голови, привів дівчину до автомобіля. Далі ОСОБА_9 побачив, що по трасі проїжджає автомобіль, побачив світло фар, а тому зупинив свої дії та наказав дівчині залізти до багажника автомобіля, що вона виконала. Далі, без світла та габаритів він поїхав в протилежний бік, де його розвернуло, а колесо потрапило в яму з якої він не міг виїхати. ОСОБА_9 відкрив багажник та примусив дівчину штовхати автомобіль, що вона зробила. Тоді він відчинив двері автомобіля, посадив дівчину в салон та вони поїхали до ОСОБА_9 додому. ОСОБА_9 при цьому їхав без світла та габаритів, щоб його автомобіль не помітили. Він заїхав до гаражу та вважав, що його ніхто не помітив. На місці, де ОСОБА_9 біг за дівчиною, наносив їй тілесні ушкодження, він загубив свій мобільний телефон, він випав з карману. ОСОБА_9 спробував його розшукати шляхом дозвону з іншого номеру. Але знайти телефон не зміг. Час свого повернення додому він тому визначити не зміг. Трубу, якою наносив тілесні ушкодження дівчині, ОСОБА_9 кинув на місці. Коли він. приїхав до гаражу, то дістав скотч з кармана сидіння автомобіля та зав`язав дівчині руки за спиною та ноги, заклеїв скотчем рота та пішов до будинку, звідки приніс ковдру, якою вкрив її в автомобілі, де вона лежала. При цьому на задньому сидінні автомобіля, де лежав розібраний ним мобільний телефон дівчини, ОСОБА_9 побачив вже зібраний телефон. На запитання дівчина відповіла, що вона зателефонувала матері. В цей момент телефон почав дзвонити, а тому він його вимкнув. Після цього, ОСОБА_9 пішов до будинку, випив пива та ліг спати. Потерпіла знаходилась в автомобілі на задньому сидінні із зв`язаними руками, речі потерпілої знаходилися в багажнику. В 04 години 10 хвилин. ОСОБА_9 повернувся до гаражу. Дівчина спала та була розв`язана і розвернута в автомобілі на інший бік. Коли ОСОБА_9 відкрив двері автомобіля, дівчина прокинулась. ОСОБА_9 знову зв`язав їй руки, поклав на сидіння, накрив ковдрою та поїхав шукати безлюдне місце, щоб залишити її там. ОСОБА_9 поїхав за дачі поблизу с. Новоолександрівка, де знайшов толоку з великою сухою травою. Дівчина вийшла з автомобіля, ОСОБА_9 взяв скотч та її речі, та вони пройшли біля 50 метрів, де закінчувалася трава в полі. ОСОБА_9 залишив речі, засунув їй в рот її труси, зав`язав їй рот, ноги, одягнув на голову пакет, який зафіксував скотчем навколо шиї та поїхав. Зробив це з метою щоб дівчина не кричала і її ніхто не почув та не знайшов. Руки зв`язав хомутами для кріплення ковпаків на колесах та скотчем, а ноги скотчем. При цьому ОСОБА_9 одяг з нижньої частини тіла зняв штани та труси, для того щоб вона замерзла та її не знайшли. Зняв одяг з нижньої частини тіла тому, що руки зв`язав ще в гаражі, а тому знімати одяг та перев`язувати руки ще раз було не зручно. Мобільний телефон дівчини залишився в гаражі, а коштовності він взагалі не чіпав. Сім-карту телефону дівчини він спалив, щоб її не знайшли.

Вказані пояснення ОСОБА_9 повністю підтвердив своїми діями, коли на пропозицію слідчого вказував де він зупинився та підібрав дівчину на зупинці, де він зупинився в лісосмузі, куди тікала дівчина, де він її зупиняв, де наносив тілесні ушкодження.

ОСОБА_9 самостійно вказав місце біля с. Новоолександрівка куди він вивіз потерпілу, самостійно провів всіх учасників до місця, де було знайдено труп потерпілої. При цьому ОСОБА_9 впевнено зазначив, які саме речі та якого кольору він знімав з потерпілої, якого кольору труси він заштовхував потерпілій в рота. При цьому на статисті продемонстрував, як саме надягав пакет, як зав`язував його та заклеював. Після цього показав, як він повертався додому. Пояснив, що після повернення пішов з дому, оскільки боявся, що його затримають працівники поліції. На місці проведення слідчого експерименту в насипі землі було знайдено пластикову пляшку в якій містився лист паперу з написом «ОМП від 15.12.2016 року за фактом виявлення трупу ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

При цьому, надаючи пояснення ОСОБА_9 вказав, що коли дівчина сідала до його автомобіля в с. Новостепнянське, у нього був намір на її пограбування, але при цьому він не бачив які у неї були коштовності. Своїх дій та намірів щодо зґвалтування ОСОБА_9 не викрив. В деталях та порядку подій, які відбувалися в гаражі, після заїзду автомобіля ОСОБА_9 плутався, змінював покази. Щодо телефону, який був у дівчини пояснив, що він заштовхав його до карману своєї куртки, щоб не дзвонив. При цьому, ОСОБА_9 добре пам`ятає та пояснює, якою саме ковдрою він укривав потерпілу, самостійно вказав на місце, де ковдра знаходилась, після вищевикладених подій.

При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_9 під відеозапис, в присутності захисника та інших учасників слідчої дії заявив, що на нього не здійснювався тиск, покази він надає добровільно. Пояснив, що він побив дівчину, знущався над нею, та залишив на морозі замерзати з метою, щоб його не знайшли та її також. На запитання захисника ОСОБА_9 додав, що таким шляхом він хотів скрити наслідки скоєного (т. 2 а.с. 21-32).

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 15.12.2016 року. Всі викладені в протоколі обставини повністю співпадають з відображеним на DVD-R диску (т. 2 а.с. 32). Заперечень щодо порядку проведеної слідчої дії від обвинуваченого та його захисника не надходило. Порушень при проведенні слідчої дії не виявлено.

15 грудня 2016 року судово-медичним експертом з 15-00 години до 16-30 години було проведено огляд трупа ОСОБА_14 , 1993 року народження, з виконанням всіх кримінально-процесуальних вимог. При огляді експертом, попередньо були встановлені тілесні ушкодження. При огляді були вилучені речі, в які була одягнута загибла та змиви, зразки, які належним чином упаковані та направлені на експертні дослідження (т. 2 а.с. 15-17).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 4303 від 16 грудня 2016 року ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті нападу з метою убивства чи нанесення ушкодження від набряку головного мозку, крововиливів під оболонки та речовину головного мозку, закритого перелому кісток склепіння та основи черепа (т. 2 а.с. 18).

Вищевикладене повністю узгоджується з висновком експерта № 4303 від 15.12.2016-15.01.2017 року щодо судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого смерть ОСОБА_14 настала від закритої черепно-мозкової травми, що виразилася в утворенні перелому черепа в тім`яно-потиличній області, переломів нижньої щелепи і носової кістки, крововиливів під м`які мозкові оболонки і речовина мозку, що ускладнилося розвитком наростаючого набряку головного мозку.

Результати судової медико-криміналістичної експертизи рідини склоподібного тіла ока трупа методом полум`яної спектрофотометрії свідчать про те, що давність настання смерті ОСОБА_14 , з моменту забору рідини склоподібного тіла трупа (15.12.2016 року о 12-30) може відповідати тривалості посмертного періоду близько 34+3-6 годин.

Ступінь вираженості трупних явищ на момент проведення експертизи трупа в морзі зазначеному часу настання смерті не суперечить.

При експертизі трупа ОСОБА_14 виявлені наступні пошкодження:

1. В області голови: закрита черепно-мозкова травма: лінійний перелом кісток склепіння черепа з переходом на його основу у тім`яно-потиличній області, крововиливи під м`які мозкові оболонки, вогнищеві периваскулярні крововиливи в підкіркових відділах мозку; крововиливи в м`які покриви голови в тім`яно-потиличної області і в тім`яно-скроневої ділянки зліва; забита рана в тім`яно-потиличної області; перелом носової кістки; двосторонні вертикальні переломи тіла нижньої щелепи, поверхнева забита рана на верхній губі праворуч, крововиливи під слизову оболонку нижньої губи; синець на повіці правого ока, крововилив під його склеральную оболонку; синець на верхньому повіці лівого ока; синці в області вушних раковин, поверхнева забита рана в області лівої вушної раковини.

Комплекс ушкоджень в області голови утворився в результаті не менше 6-ти травматичних впливів тупими предметами незадовго до настання смерті, перебуває з нею у прямому причинному зв`язку, у своїй сукупності відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Провідну роль, що зумовила тяжкість даної черепно-мозкової травми, має травматична дія в тім`яно-потиличну область голови в зоні утворення перелому черепа.

Забита рана в тім`яно-потиличній області голови утворилася від дії тупого предмета, який у структурі своєї травмуючої поверхні має циліндричну поверхню. Слідів сполук заліза на стінках і по краях даної рани не виявлено.

В інших пошкодженнях в області голови не відобразилися специфічні ознаки травмуючих предметів, що не виключає їх утворення в результаті нанесення ударів, у тому числі руками, ногами та іншими тупими предметами.

2. Крововилив в м`які тканини спини в лівій підлопаткових області утворився від дії тупого (-их) предметів незадовго до настання смерті, у прямому причинному зв`язку з нею не знаходиться, має ознаки легких тілесних ушкоджень.

3. Садна на передніх поверхнях обох колінних суглобів утворилися від дотичної дії тупих предметів незадовго до настання смерті, у прямому причинному зв`язку з нею не знаходяться, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

4. При експертизі трупа, також виявлені смуги тиску на шкірі передньої і бічних поверхнях шиї, на задній поверхні області лівого променево-зап`ясткового суглоба, на передньовнутрішній поверхні області правого лучезапястного суглоба, на передній поверхні області правого гомілковостопного суглоба і передньо-внутрішньої поверхні області лівого гомілковостопного суглоба.

Дані видозмінені ділянки тіла не мають порушення цілості шкіри, будь-яких крововиливів і ознак запальної реакції м`яких тканин у зазначених областях не виявлено. Таким чином, можна припускати їх утворення в результаті тиску тупими предметами.

5. При проведенні судової медико-криміналістичної експертизи органокомплекса шиї трупа ОСОБА_14 було виявлено повне відокремлення правого великого рогу під`язикової кістки від тіла за рівнем його зчленування. Висловитися про механізм утворення даного відділення не представилося можливим. Яких-небудь пошкоджень щитовидного хряща не виявлено.

На підставі результатів медико-криміналістичної експертизи, а також даних внутрішнього дослідження трупа (відсутність пошкоджень під`язикової кістки, крововиливів в м`яких тканинах органокомплекса шиї), можна стверджувати, що відокремлення правого великого рогу під`язикової кістки за неокостенілим зчленуванням сталося посмертно, найбільш ймовірно при її дослідженні.

Заподіяння всього комплексу тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупа, власною рукою виключається.

Одягу на голові і нижніх кінцівках (у місці виявлених тілесних ушкоджень) трупа при проведенні експертизи не було.

Судово-медичними даними, за якими можна було б достовірно судити про положення тіла потерпілої під час заподіяння їй ушкоджень, взаєморозташування потерпілої особи, та особи, що спричиняла пошкодження, експерт не має. Однак можна сказати, що взаємне розташування нападника і потерпілої могло бути різним і змінювалося, з дотриманням єдиної умови, пошкоджені частини тіла повинні були бути доступними для нанесення ушкоджень.

Після отримання тілесних ушкоджень, що спричинили смерть, потерпіла могла жити проміжок часу, на який могли впливати як індивідуальні особливості її організму, так і фактори зовнішнього середовища. Після отримання тілесних ушкоджень, що спричинили смерть, можливість здійснення активних дій (в тому числі пересуватися, кричати, кликати на допомогу і т. п.) з моменту заподіяння таких ушкоджень до настання смерті не виключається.

Достовірних судово-медичних даних, за якими можна було б визначити умови зовнішнього середовища та час перебування в ній трупа не має. Місце виявлення і фактори зовнішнього середовища, при яких був первинно оглянутий труп ОСОБА_14 вказані на 2-3 стор. експертизи.

Яких-небудь посмертних ушкоджень, в тому числі ознак переміщення трупа після настання смерті не має.

При судово-імунологічній експертизі тампонів і мазків з вмістом ротової порожнини, піхви і прямої кишки трупа ОСОБА_14 встановлено:

в мазках на двох стеклах і тампоні з вмістом піхви встановлено наявність сперматозоїдів;

в мазках на 4 стеклах і двох тампонах з вмістом ротової порожнини і прямої кишки наявність сперматозоїдів не виявлено.

Виявлення сперматозоїдів у вмісті піхви трупа ОСОБА_14 є достовірною ознакою статевих зносин. Як правило, їх можна виявити протягом 3-5 діб після статевого акту (рідко до 10 діб). Утворення крововиливів у підслизовому шарі верхнього склепіння піхви, зазначених у п. 3.5, в результаті вчинення статевого акту з ОСОБА_14 можливо.

Утворення поверхневої рани з крововиливом в області задньопрохідного отвору, зазначених у п. 3.4, в результаті задоволення статевої потреби неприродним шляхом з ОСОБА_14 не виключається.

При проведенні судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів трупа встановлено, що за життя у ОСОБА_14 були хворобливі зміни тканин серця (ознаки вторинної кардіоміопатії), головного мозку (ознаки дисциркуляторної ецефалопатії) і печінки (дистрофія печінки).

При проведенні судово-токсикологічної експертизи крові та частин внутрішніх органів трупа ОСОБА_14 не виявлено алкоголей в крові, головному мозку і т. п.

При судово-імунологічній експертизі крові встановлено, що рідка кров трупа ОСОБА_14 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0. (т. 1 а.с. 83-89)

До зазначеного висновку експерта складена та надана ілюстративна фототаблиця (т.1 а.с. 90-93).

Згідно з висновками експертів № 37/к від 09.02.2017 року щодо судово-медичного комісійного дослідження за фактом смерті ОСОБА_14 при зіставлені експертних даних про ушкодження на трупі ОСОБА_14 з даними про механізм їх нанесення при обставинах та умовах, вказаних ОСОБА_9 в ході його допиту в якості підозрюваного від 16 грудня 2016 року та слідчого експерименту за його участі від 15 грудня 2016 року встановлено:

Ушкодження в області голови, виявлені при проведені експертизи трупа ОСОБА_14 в цілому і зокрема могли утворитися при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_9 , а саме в результаті нанесення в ділянку голови 2-3 ударів руками і 3-4 ударів металевою трубою

Комплекс ушкоджень в ділянці голови, що привів до смерті потерпілої, утворився в результаті не менше 6-ти травматичних впливів тупими предметами.

Провідну роль, що зумовила тяжкість даної черепно-мозкової травми, має травматична дія в тім`яно-потиличну ділянку голови в зоні утворення перелому черепа.

Забита рана в тім`яно-потиличній ділянці голови утворилась від дії тупого предмета, який в структурі своєї травмуючої частини має циліндричну поверхню.

Таким чином, механізм утворення і характеристики ушкоджень, кількість завданих ударів і мінімальна кількість травматичних впливів в область голови співпадають.
Виявлені при проведені експертизи трупа ОСОБА_14 смуги тиску на шкіру шиї, в області променезап`ясткових і гомілковостопних суглобів могли утворитися при обставинах, вказаних ОСОБА_9 , а саме в результаті зв`язування рук і ніг скотчем, хомутами, фіксації (зав`язанні) скотчем пакету на шиї.

В той же час ОСОБА_9 не вказані можливі механізми утворення інших тілесних ушкоджень виявлених при експертизі трупа ОСОБА_14 , а саме: крововиливів в м`які тканини спини в лівій підлопатковій ділянці, саден на перехідних поверхнях обох колінних суглобах, поверхневої рани з крововиливом в ділянці задньопрохідного отвору, крововиливів в підслизовому шарі верхнього зводу піхви (п. 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, висновок експерта № 4303).

Таким чином, утворення тілесних ушкоджень, що привели до смерті ОСОБА_14 в ході допиту ОСОБА_9 в якості підозрюваного від 16.12.2016 року та слідчого експерименту за його участю від 15.12.2016 року є можливими (т. 1 а.с. 94-107).

Вказані експертні висновки підтверджуються та узгоджуються з наступними доказами:

Згідно з висновком експерта № 52 від 09.02.2017 року щодо судово-медичного дослідження клаптя шкіри від трупа ОСОБА_14 та фрагменту металевої труби, який був виявлений та вилучений під час огляду ділянки місцевості біля автодороги з с. Лежине до с. Новостепнянське Запорізького району Запорізької області зі слідами речовини бурого кольору, рана на представленому на дослідження клапті шкіри з тім`яно-потиличної області від трупа ОСОБА_14 утворилась від дії тупого предмета, що має в структурі травмуючої частини циліндричну поверхню. Слідів сполук заліза на стінках та по краях рани не виявлено. Враховуючи особливості будови фрагмента металевої труби, а також характеристики дослідженої рани, не виключається можливість заподіяння даної рани фрагментом металевої труби (т. 1 а.с. 108-109). До висновку надані фототаблиці з зображенням клаптя шкіри та загального вигляду фрагменту металевої труби (т. 1 а.с. 110).

Згідно з висновком експертизи № 8-350 від 26.01.2017 року було проведено дослідження зразків букальних клітин ОСОБА_9 , зразків крові трупа ОСОБА_14 та марлевого тампону із вмістом піхви трупа ОСОБА_14 . В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження були встановлені генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_9 (об`єкт 1), зразка крові трупа ОСОБА_14 (об`єкт 2) та біологічних слідів на тампоні із вмістом піхви трупа ОСОБА_14 (об`єкт 3).

Генетичні ознаки біологічних слідів на тампоні із вмістом піхви трупа ОСОБА_14 (об`єкт 3) є змішаними, тобто походять більш ніж від однієї особи, містять генетичні ознаки, встановлені у зразках букальних клітин ОСОБА_9 (об`єкт 1) та крові трупа ОСОБА_14 (об`єкт 2) (т. 1 а.с. 113-116).

Всі об`єкти, що надані на дослідження відповідають вимогам зберігання речових доказів відповідно до норм КПК. Результати дослідження не були оспорені а ні обвинуваченим, а ні його захисником. До висновку експерта надані ілюстративні таблиці з зображеннями об`єктів, які передані на дослідження ( т.1 а.с. 117-118).

Згідно з висновком експерта № 33 від 06.02.2017 року було проведено судово-медичне дослідження трусів ОСОБА_9 та при цитологічному дослідженні знайдена кров людини (об`єкти 1-3), слина і клітини не зроговілого шару епітелію, деякі з ознаками епітелію піхви (об`єкти 1-3), статева приналежність крові і клітин епітелію не встановлена в зв`язку з відсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів, необхідних для статевого диференціювання. При встановлені групової приналежності знайденої крові слини і клітин, виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити їх походження від особи (осіб) з групою В з ізогемаглютинином анти-А та супутнім антигеном Н, як у самої потерпілої ОСОБА_14 , домішок крові або слини ОСОБА_9 не виключається. Знайдена кров і клітини не зроговілого епітелію з ядрами, в об`єктах № 1-3, можуть бути використані для подальшого ДНК дослідження. Елементи калу в препаратах об`єктів № 1-3 не знайдені. (т. 1 а.с. 120-123).

Згідно з висновком експерта № 769 від 17.02.2017 року було проведено цитологічне дослідження одного недопалка цигарки, вилученого з місця події. При судово-цитологічному дослідженні недопалка цигарки з жовтим фільтром марки «Chesterfild» (об`єкт 1) знайдена слина, при встановлені групової належності якої виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає викурювання даної цигарки особою (особами) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, видільника групових антигенів. У разі спільного викурювання цигарки декількома особами домішок слини ОСОБА_9 не виключається. Походження слини від ОСОБА_14 виключається. Визначити статеву належність слини неможливо, в зв`язку з відсутністю в препаратах ядер епітеліоцитів придатних для статево специфічної диференціації, але які можуть бути використані для подальшого ДНКдослідження. Кров на даному недопалку не знайдена (т. 1 а.с. 125-127).

Згідно з висновком експерта № 32 від 06.02.2017 року було проведено судово-медичне дослідження змиву та мазків-відбитків зі статевого органу ОСОБА_9 . При цитологічному дослідженні мазків та змивів (об`єкти 1,2), крові, слини, клітин з ознаками епітелію ротової порожнини та елементів калу не знайдено. Знайдені поодинокі клітини з ядрами, які мають ознаки епітелію піхви, групова приналежність яких не встановлена у зв`язку з малою кількістю знайдених клітин, але які можуть бути використані для подальшого ДНК дослідження (т. 1 а.с. 129-130).

Згідно з висновком експерта № 30 від 03.02.2017 року було проведено судово-медичну експертизу піднігтьового вмісту ОСОБА_14 . При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту ОСОБА_14 (об`єкти № 1, 2) знайдена кров людини (об`єкти № 1, 2), статева приналежність крові не встановлена у зв`язку з відсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів, необхідних для статевого диференціювання. При встановлені групової приналежності знайденої крові, виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою В з ізогемаглютиніном анти А та супутнім антигеном Н, як у самої потерпілої ОСОБА_14 , домішок крові ОСОБА_9 не виключається при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Знайдена кров в об`єктах № 1,2 може бути використана для подальшого ДНК дослідження (т. 1 а.с. 132-134).

Згідно з висновком експерта № 34 від 06.02.2017 року було проведено дослідження фрагменту дерев`яної щіпки, яка вилучена під час огляду ділянки місцевості біля автодороги з с. Лежине до с. Новостепнянське Запорізького району Запорізької області з нашаруваннями речовини бурого кольору. При судово-цитологічному дослідженні фрагменту дерев`яної щіпки знайдена кров людини статева приналежність якої не встановлена в зв`язку з недостатньою кількістю в препаратах збережених клітин крові необхідних для статевого диференціювання. При встановлені групової приналежності знайденої крові, виявлені антигени В і Н та ізогемаглютинін анти А ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою В з ізогемаглютиніном анти А та супутнім антигеном Н, як у потерпілої ОСОБА_14 , домішок крові ОСОБА_9 не виключається, при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Знайдена кров може бути використана для подальшого ДНК дослідження (т. 1 а.с. 136-138).

Згідно з висновком експерта № 11 від 18.01.2017 року були досліджені 7 змивів з автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 . В шести змивах з автомобіля: бокової стінки багажного відділення (об`єкт 1), внутрішньої накладки багажного відділення (об`єкт 2), пластикової накладки навколо замку багажного відділення (об`єкт 3), з правої передньої пасажирської двері біля ручки з зовнішньої сторони автомобіля (об`єкт 4), пластикової накладки передньої пасажирської двері автомобіля з середини (об`єкт 6), з пластикової накладки біля лівої задньої двері автомобіля з середини (об`єкт 7), встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) груп В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_14 . Домішок крові ОСОБА_9 не виключається.

В змиві з автомобіля з пластикової накладки з внутрішньої сторони водійської двері з середини біля кнопки блокування дверей автомобіля (об`єкт 5) встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти А та анти В, в тому числі від самого ОСОБА_9 . Домішок крові потерпілої ОСОБА_14 виключається (т. 1 а.с. 140-143).

Згідно з висновком експерта № 9 від 11.01.2017 року проведено дослідження фрагменту ганчірки з місця події з автомобіля ВАЗ-2109, що належить ОСОБА_9 . В слідах на фрагменті тканини вилученої з місця події знайдена кров людини та виявлені антигени В і Н, отриманий результат не виключає походження крові у даному об`єкті від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти А з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від ОСОБА_14 . Домішку крові від ОСОБА_9 виключити не можна при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину (т. 1 а.с. 145-147).

Згідно з висновком експерта № 8 від 10.01.2017 року проведено дослідження автомобільної лампочки з багажного відділення з нашаруваннями РБК з місця події (автомобіля, що належить ОСОБА_9 ). В слідах на лампочці, вилученої з місця події, знайдена кров людини та виявлені антигени В і Н. Отриманий результат не виключає походження крові у даному об`єкті від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. В тому числі від ОСОБА_14 . Домішку крові від ОСОБА_9 виключити не можна при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину (т. 1 а.с. 149-151).

Згідно з висновком експерта № 12 від 18.01.2017 року досліджено два чохли з заднього сидіння та виріз з карману переднього пасажирського сидіння з автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 . На фрагменті з заднього карману переднього пасажирського сидіння (об`єкт № 1), на чохлі на заднє сидіння автомобіля (об`єкти № 2, 3) автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 , встановлена наявність крові людини та виявлено антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, в тому числі від самого ОСОБА_9 . Домішок крові потерпілої ОСОБА_14 виключається. В одному сліді на чохлі на заднє сидіння автомобіля (об`єкт 4) та в одному сліді на чохлі зі спинки заднього сидіння автомобіля ВАЗ-2109 (об`єкт 7) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-А у об`єкті № 4, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_14 . Домішок крові ОСОБА_9 не виключається (т. 1 а.с. 153-155).

Згідно з висновком експерта № 7 від 10.01.2017 року проведено дослідження змивів з рук ОСОБА_14 . В змивах з рук знайдена кров людини та виявлені антигени В і Н, з ізогемаглютиніном анти-А. Отриманий результат не виключає походження крові у даних об`єктах від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від самої ОСОБА_14 . Домішку крові від ОСОБА_9 виключити не можна при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину (т. 1 а.с. 157-159).

Згідно з висновком експерта № 13 від 18.01.2017 року досліджено 5 гумових килимів з автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 . На гумовому килимку з багажного відділення автомобіля ВАЗ-2109 (об`єкти №9-11), встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_14 . Домішок крові ОСОБА_9 не виключається (т. 1 а.с. 161-163).

На гумових килимках з-під водійського сидіння, з-під переднього пасажирського сидіння, з-під правого пасажирського заднього сидіння та з-під лівого пасажирського заднього сидіння наявність крові не встановлена.

Згідно з висновком експерта № 6 від 18.01.2017 року досліджено одяг ОСОБА_9 : куртка, шапка, сорочка, футболка, брюки, пара капців, вилучених при затриманні. В одних слідах на одязі ОСОБА_9 куртці (об`єкти № 3,4), сорочці (об`єкт № 5), брюках (об`єкти № 10, 11) знайдена кров людини без домішку слини та виявлені антигени В і Н. Отриманий результат не виключає походження крові у даних об`єктах від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від ОСОБА_14 . Домішку крові від ОСОБА_9 виключити не можна при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину. В іншому сліді на сорочці ОСОБА_9 (об`єкт № 6) знайдена слина без домішку крові та виявлений лише антиген Н. Отриманий результат не виключає походження слини у даному об`єкті від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0, незалежно від категорії видільництва, в тому числі від самого ОСОБА_9 . Походження слини у даному об`єкті від ОСОБА_14 виключається. В інших слідах на одязі ОСОБА_9 шапці, куртці, сорочці, футболці, парі капців наявність крові та слини не встановлена (т. 1 а.с. 164-167).

Згідно з висновком експерта № 5 від 16.01.2017 року досліджено одяг ОСОБА_14 куртка та светр. В слідах на одязі ОСОБА_14 на куртці знайдена кров людини без домішку сперми та слини та виявлені антигени В і Н, з ізогемаглютиніном анти-А. Отриманий результат не виключає походження крові у даному об`єкті від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від самої ОСОБА_66 . Домішку крові ОСОБА_9 виключити не можна, при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину (т. 1 а.с. 169-171).

Згідно з висновком експерта № 2855 від 20.12.2016 року рідка кров ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0 (т. 1 а.с. 173).

Згідно з висновком експерта № 4 від 19.01.2017 року проведено дослідження речей, вилучених під час огляду місця події з трупа ОСОБА_14 шапки, куртки, шарфу, кофти, джинсових брюк, спортивних брюк, гамашів, двох трусів, бюстгальтеру, пари шкарпеток, пари чобіт. В слідах на шапці, шарфі, кофті, спортивних брюках, трусах 1, вилучених 15.12.2016 року під час проведення огляду на ділянці місцевості поблизу с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області знайдена кров людини без домішку сперми та слини та виявлені антигени В і Н, з ізогемаглютиніном анти-А. Отриманий результат не виключає походження крові у даних об`єктах від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від ОСОБА_14 . Домішку крові від ОСОБА_9 виключити не можна при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину.

У слідах на трусах ІІ, вилучених 15.12.2016 року з ротової порожнини ОСОБА_14 , знайдена кров людини з домішком слини та без домішку сперми та виявлені антигени В і Н. Отриманий результат не виключає походження як крові так і слини у даних об`єктах від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, незалежно від категорії видільництва, в тому числі від ОСОБА_14 . Домішку слини та крові від ОСОБА_9 виключити не можна при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину.

В слідах на куртці, джинсових брюках, гамашах, бюстгальтері, парі шкарпеток, парі чобіт наявність крові, слини та сперми не встановлена (т. 1 а.с. 175-179).

Згідно з висновком експерта № 15 від 18.01.2017 року досліджено полімерний пакет з РБК з голови трупа ОСОБА_14 з місця пригоди. На полімерному пакеті встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н, з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_14 . Домішок крові від ОСОБА_9 не виключається (т. 1 а.с. 181-183).

Згідно з висновком експерта № 3-278 від 20.03.2017 року проведено трасологічне дослідження двох фрагментів штучного хутра, що знайдені під час огляду ділянки місцевості біля автодороги з с. Лежине до с. Новостепнянське Запорізького району Запорізької області та куртки, що належала ОСОБА_14 та вилучена під час огляду трупа. За висновком експерта, незважаючи на неможливість встановлення єдиного цілого між двома фрагментами хутра, вилученими при огляді місця події 14.12.2016 року ділянки місцевості біля автодороги з с. Лежине до с. Новостепняньске Запорізького району Запорізької області, та куртки вилученої 15.12.2016 року під час огляду трупа ОСОБА_14 , можливо визначити, що вони були відокремлені однаковим способом шляхом розриву (т. 1 а.с. 186-190).

Всі перераховані експертні дослідження були проведені на підставі слідчих та процесуальних дій:

У відповідності до ухвали слідчого судді від 15.12.2016 року, було надано дозвіл на проведення обшуку території земельної ділянки, житлового будинку та всіх споруд на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення транспортного засобу, який використовувався для вчинення правопорушення, предметів, серед яких можуть бути палки, металеві прути, інші предмети, знаряддя вчинення злочину, які зберегли на собі сліди злочину, мають значення речових доказів.

З 14 грудня 2016 року з 21 години 30 хвилин до 15.12.2016 року 00 години 30 хвилин проведено обшук в присутності користувача домоволодіння ОСОБА_16 , співмешканки ОСОБА_9 . При обшуку було виявлено автомобіль ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 , який перебував в приміщенні гаражу. На автомобілі та в середині знайдені сліди РБК. В багажному відділенні також знайдені сліди речовини бурого кольору. В ході обшуку предмети з нашаруваннями та змиви, що були виявлені вилучені. Зауважень та доповнень до протоколу від присутніх понятих та користувача домоволодіння не надходило. В ході обшуку було складено таблицю вилученого з зазначенням місця вилучення та порядку упаковки (т. 1 а.с. 192-202). До протоколу обшуку також виготовлено ілюстраційні таблиці (т. 1 а.с. 203-213).

Транспортний засіб ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 , на який накладено арешт за ухвалою слідчого судді, належить ОСОБА_67 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є померлим батьком ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 214-215).

Згідно з протоколом огляду місця події від 14.12.2016 року було проведено огляд ділянки місцевості, розташованої в Запорізькому районі Запорізької області по напрямку руху із с. Лежине до с. Новостепнянське, приблизно посередині між селами, біля кладовища. На вказаній ділянці було знайдено фрагмент корпусу мобільного телефону «Nokia» та мобільний телефон чорно-сірого кольору «Nokia» 6233 imei НОМЕР_3 . В гнізді для sim-карти встановлена карта з написом Vodafone, « НОМЕР_4 ». Також знайдені уламки корпусу мобільного телефону.

Крім того, знайдено металеву трубу довжиною приблизно 25 см, діаметром 1 дюйм, один край труби дещо приплюснутий. На поверхні труби знайдені нашарування речовини бурого кольору. В тому ж місці знайдено дерев`яну щіпку з нашаруваннями речовини бурого кольору. В 100 метрах від вказаних знахідок було також знайдено на ґрунтовій дорозі два фрагменти штучного хутра. Доповнень та зауважень від учасників огляду не надходило(т. 1 а.с. 216-218). На ілюстраційних таблицях до протоколу зображені знайдені та вилучені об`єкти та місце знаходження їх на місцевості (т. 1 а.с. 219-223).

Згідно з протоколом огляду місця події від 15.12.2016 року з 12-03 по 13-20 годин було проведено огляд відкритої ділянки місцевості розміром 10х20 метрів, розташованої на землях Новостепнянської сільської ради, на якій виявлено труп ОСОБА_14 . Труп знаходився в положенні лежачі на животі, руки заведені за спину, кисті перемотані скотчем. Ноги витягнуті, в області гомілковостопних суглобів перев`язані скотчем. На голові кольоровий поліетиленовий пакет, який навколо шиї перев`язаний скотчем. В ротовій порожнині труси. Волосся на голові просякнуто кров`ю. В ході огляду було виявлено та вилучено предмети та об`єкти згідно описом, які упаковані належним чином (т. 1 а.с. 226-236).

До протоколу огляду місця події слідчим було також складено стенограму, яка повністю відповідає змісту оригіналу протоколу (а.с. 237-243). До протоколу огляду надано ілюстраційну фототаблицю (т. 1 а.с. 244-267) на якій зображено місце події, загальний та детальний вигляди знайденого трупа та речей біля нього. Серед речей було знайдено паспорт на ім`я ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 237-267)

Згідно з протоколом огляду від 15.12.2016 року за участі співмешканки ОСОБА_9 ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_9 , оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 . При огляді було встановлено, що вхід до гаражу здійснюється через металеві двері, які зачиняються на навісний замок. В гаражі на дерев`яній шафі було виявлено зарядний пристрій білого кольору з написом «Samsung», навушники білого кольору «Samsung», виявлені фрагменти ліпкої стрічки-скотча з нашаруваннями червоного кольору та фрагментами волосся світлого кольору на стрічці. В дерев`яному ящику виявлено ковдру червоного кольору з нашаруваннями ґрунту. В ході огляду ОСОБА_16 добровільно видала мобільний телефон «Samsung - SM G 361 H/DS» в корпусі сірого кольору, з нашаруваннями речовини червоного кольору на корпусі телефону, imei 1: НОМЕР_5 ; imei 2: НОМЕР_6 , з акумуляторною батареєю без сім-карти та флеш-карти, з захисним бампером. Вказані речі вилучено. Жодних зауважень та заяв щодо проведення слідчої дії від учасників не надходило (т. 2 а.с. 3-5). Хід огляду проілюстровано фототаблицею (т. 2 а.с. 6-11).

За змістом висновку судово-психіатричної експертизи № 49 від 25.01.2017 року ОСОБА_9 не знаходився на обліку у лікаря психіатра та нарколога, однак в період з 23.11.1993 по 26.11.1993 року знаходився на лікуванні в КУ «ОКПЛ» ЗОР з діагнозом «Залишкові явища органічного ураження ЦНС, психопатоподібна поведінка». Зі слів ОСОБА_9 під час проведення експертизи, він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності з 1999 року, до лав армії не призивався. Офіційно ніде не працював, жив за рахунок тимчасових заробітків. Спиртні напої вживає з підліткового віку, з`явились запої, похмілля, амнестичні форми сп`яніння. За фактом інкримінованого злочину повідомив, що 13.12.2016 року дуже багато випив самогону, горілки, пива, був би тверезим такого б не сталося. Його обвинувачують у вбивстві незнайомої людини. Більше нічого казати не став. При цьому провину в скоєному визнавав, пояснював алкогольним сп`янінням. При проведенні експертного дослідження до своїх вчинків ставився з бравадою.

ОСОБА_9 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився в стані гострої алкогольної інтоксикації.

ОСОБА_9 перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, яке виключає кваліфікацію стану сильного душевного хвилювання, фізіологічного афекту або іншого емоційного стану, яке має юридичне значення (стрес, фрустрації, гніву, ревнощів, тощо). ОСОБА_9 з урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом у цей час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протиалкогольного лікування. Протипоказань за психічним станом не має (т. 1 а.с. 71-82).

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, потерпілих, свідків, дослідивши надані письмові докази, оцінивши докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, дійшов висновку, що вони логічні, послідовні, відповідають фактичним даним, та доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст..ст.152 ч.1, 146 ч.2, 121 ч.1, 115 ч.2 п.9 КК України.

У ході судового розгляду ОСОБА_9 заявив, що у нього не відбиралися зразки для експертних досліджень, а зразки букальних клітин були зібрані слідчим самостійно без його участі з постільної білизни. Але вказані пояснення повністю спростовуються наданими суду протоколами отримання зразків для експертизи від 15.12.2016 року та від 16.12.2016 року за участю спеціаліста (т. 2 а.с. 176-177, 178, 179, 180, 181, 182, 183) на підставі постанови прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2. З вказаною постановою ОСОБА_9 особисто ознайомлений, поставив свій підпис. В протоколах також міститься підпис ОСОБА_68 , жодних зауважень при проведенні процесуальних дій не висловлював.

Заява ОСОБА_9 при розгляді справи в суді, що відносно нього були слідчим та оперуповноваженими застосовані незаконні методи проведення розслідування, (його побили),спростовується висновком експерта № 4920 від 15.12.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_9 виявлено крововиливи в проекції правої лопатки, в області лівого бедра, садна в області лоба, які є легкими тілесними ушкодженнями. При цьому ОСОБА_9 експерту щодо походження тілесних ушкоджень пояснив, що від потерпілої, від працівників поліції, або від кого-небудь напередодні, в момент події та при затриманні ушкоджень не отримував. Обставини події пам`ятає чітко (т. 2 а.с. 188-189). Місце та обставини отримання крововиливів експерту, слідчому та адвокату не назвав.

Колегія суддів враховує, що 12.12.2016 року у ОСОБА_9 з сусідом ОСОБА_69 при вживанні спиртних напоїв виник конфлікт, тому ймовірно тілесні ушкодження могли бути отримані в ході конфлікту.

18.09.2017 року ухвалою колегії суддів за заявою обвинуваченого ОСОБА_9 було призначено перевірку. (т. 2 а.с. 196). Слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області в межах компетенції було проведено службове розслідування за викладеними в ухвалі колегії суддів фактами. За результатами проведеного службового розслідування об`єктивних даних, які б свідчили про застосування до ОСОБА_9 незаконних методів фізичного та психологічного впливу не встановлено. Надано копію висновку (т. 2 а.с. 232-237) в якому відображено зміст опитування працівників поліції, які здійснювали слідчі дії за участі ОСОБА_9 , були присутні при його освідуванні.

Прокурором, на підтвердження того, що при допитах ОСОБА_9 були роз`яснені його права та обов`язки, при допитах був присутній захисник адвокат ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ставив свої підписи та жодних зауважень не висловлював (був наданий протокол додаткового допиту підозрюваного від 07.02.2017 року.) В ході додаткового допиту ОСОБА_9 змінив свої покази щодо способу скоєння злочину, та зробив заяву про те, що співробітники поліції застосовували до його співмешканки недозволені методи при розслідуванні, ображали також його падчерку, син ОСОБА_18 дуже був наляканий. ОСОБА_9 стверджував, що у нього поламані ребра. Вказані факти не знайшли свого підтвердження. Протокол додаткового допиту не оголошувався в судовому засіданні та його зміст не досліджувався (т. 3 а.с. 117-122). Також було надано протокол додаткового допиту підозрюваного від 27.03.2017 року, де ОСОБА_9 також впізнав свої підписи. Зауважень до протоколу, як він заявляв у судовому засіданні, в протоколі не міститься (т. 3 а.с. 123-125).

Щодо заяви обвинуваченого ОСОБА_9 , що він приховав злочин, який скоїв його приятель ОСОБА_23 , (анкетних даних, місця проживання та інших ідентифікуючих даних якого він повідомити суду не зміг), судова колегія вважає, що це є способом уникнення від відповідальності за скоєні саме ОСОБА_9 злочини. В лютому 2018 року, на час заяви ОСОБА_9 про причетність ОСОБА_22 до інкримінованих ОСОБА_9 злочинів за поясненнями потерпілих та обвинуваченого помер. Допитати ОСОБА_22 на підтвердження заяви ОСОБА_9 не виявляється можливим. До цього моменту про наявність такого знайомого ОСОБА_9 та його співмешканка взагалі не повідомляли. Тільки після того, як з`явилась інформація про смерть ОСОБА_70 , з яким ОСОБА_9 за життя начебто був знайомий, після спілкування ОСОБА_9 зі своєю падчеркою за допомогою соціальної мережі «В Контакті» забороненим шляхом за день до судового розгляду ОСОБА_9 змінив покази, зазначивши, що він лише приховував злочин, який скоїв ОСОБА_23 . Факт спілкування через соціальну мережу ОСОБА_64 підтвердила в судовому засіданні. Вказану обставину підтвердив і сам ОСОБА_9 .

Судова колегія не може погодитися з доводами обвинуваченого та захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_10 , які вказали що ОСОБА_9 13.12.2016 року близько 21-00 години зустрівся в себе вдома зі своїм знайомим ОСОБА_71 ІНФОРМАЦІЯ_5 (повні дані зазначено лише адвокатом). ОСОБА_9 передав ОСОБА_72 ключі від свого автомобіля, на якому останній поїхав в невідомому напрямку. Через годину-півтори ОСОБА_73 за версією адвоката повернувся та повідомив ОСОБА_9 , що в автомобілі знаходиться травмована дівчина. ОСОБА_9 спробував допомогти потерпілій, при цьому забруднився в крові та наполіг, щоб ОСОБА_73 вивіз дівчину куди-небудь. Приблизно о 22-00 годині ОСОБА_9 повернувся до свого будинку та чекав повернення ОСОБА_23 , але через деякий час заснув. На ранок о 04-30 ОСОБА_9 зібрав речі та поїхав по дрова, а коли йому стало відомо про подію, злякався та переховувався від поліції, бо думав, що будуть його у всьому звинувачувати. А тому захисник обвинуваченого вважає, що в матеріалах провадження відсутні прямі докази проти ОСОБА_9 . А тому вважає, що в діях ОСОБА_9 містяться ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України приховування злочину, тобто заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину, тож просив призначити покарання в межах вказаної статті. Зазначені доводи нічим не підтверджені, протирічать показанням свідків ОСОБА_74 та ОСОБА_16 , спростовуються висновками експертиз щодо виявлення слідів крові, слини та сперми саме ОСОБА_9 , слідчим експериментом за участі ОСОБА_9 , показами потерпілої ОСОБА_11 , яка спілкувалась з загиблою десь в 20 годині 30 хвилин, при цьому остання зазначила, що знаходиться на кладовищі, тобто поза межами населеного пункту, де на цей час начебто за його свідченнями ОСОБА_9 передавав автомобіль.

Колегія суддів погоджується з доводами захисника потерпілої, адвоката ОСОБА_13 , який зазначив, що враховуючи картографічне розташування населених пунктів, їх відстань, якість доріг, покази самого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_64 та ОСОБА_15 версія висунута обвинуваченим про причетність ОСОБА_70 до скоєння злочинів та хронологія вказаних ОСОБА_9 подій є надуманою та спростовується вищенаведеними доказами кримінального провадження

Твердження ОСОБА_9 під час судового розгляду про те, що він раніше був знайомий з ОСОБА_14 та мав з нею інтимні стосунки, спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , потерпілих, які категорично заперечували знайомство ОСОБА_14 з ОСОБА_9 як таке, та наявність інтимних стосунків з ним.

З тієї ж причини (наявності версії подій від обвинуваченого ОСОБА_9 ) були допитані в судовому засіданні працівники магазину в якому, зі слів ОСОБА_9 на досудовому слідстві він разом із ОСОБА_14 зустрічався та купував продукти.

Покази свідка ОСОБА_57 в частині зазначення дат перебування в гостях у ОСОБА_9 , сумісного вживання алкогольних напоїв суд оцінює критично, тому як він декілька днів перебував в стані алкогольного сп`яніння та це може вплинути на його сприйняття.

Показання свідка ОСОБА_16 не підтверджують та не спростовують провину обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки вона не була очевидицею подій та була в той період на роботі.

Поведінка свідка ОСОБА_64 , яка в судовому засіданні підтвердила факт постійного спілкування з ОСОБА_9 під час його знаходження в слідчому ізоляторі, її покази на користь ОСОБА_9 тотожні його показам, свідчать про бажання неповнолітнього свідка в будь-який спосіб виправдати обвинуваченого. Ці показання судова колегія оцінює критично з тих самих підстав, з яких було відхилено доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо причетності до вчинення злочинів ОСОБА_77 . При цьому суд констатує, що хронологія та час подій вказаних свідком не узгоджуються з усіма матеріалами кримінального провадження.

Клопотань від обвинуваченого та захисника про визнання недопустимими доказів не надходило.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

За ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;
За ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань.
За ч. 1 ст. 152 КК України, тобто статеві зносини з використанням безпорадного стану потерпілої особи;
За п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство з метою приховати інший злочин.
Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_9 звинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Але колегія суддів, аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, вважає, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_9 відсутній склад грабежу.
Суб`єктивна сторона грабежу характеризується прямим умислом, корисливими мотивом і метою: особа усвідомлює, що вона посягає на чужу власність, не маючи права на неї, передбачає завдання матеріальної шкоди власнику і бажає настання цього наслідку, маючи на меті незаконне збагачення.

Мотив корисливий прагнення одержати матеріальну вигоду для себе або інших осіб, спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна.

Корисливий мотив вказаного злочину не доведено та не встановлено. Всі прикраси залишились на потерпілій: сережки, хрестик, пірсінг. Телефон, щодо якого інкримінований грабіж, був відібраний ОСОБА_9 не з метою його привласнення, використання в особистих цілях, або з корисливою метою, а для запобігання можливості повідомлення потерпілою про скоєння відносно неї злочинів та викриття ОСОБА_9 , про що свідчать всі дії ОСОБА_9 щодо вказаного телефону. Заволодіння навушниками та зарядним пристроєм, які також не використовувалися з корисливою метою, взагалі не інкримінується ОСОБА_9 стороною обвинувачення.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_9 підлягає виправданню на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство з метою приховати інший злочин або полегшити його вчинення (п. 9 ч. 2 ст. 115 КК) кваліфікується за цією нормою, незалежно від того, чи був винний причетним до злочину, який приховується. Якщо він вчинив умисне вбивство з метою приховати раніше вчинений ним злочин, його дії кваліфікуються за тією статтею КК України, якою передбачено відповідальність за приховуваний злочин, та за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК. У випадках, коли особу було умисно вбито через певний час після її зґвалтування чи насильницького задоволення з нею статевої пристрасті неприродним способом з метою їх приховання, дії винного кваліфікуються за сукупністю злочинів, передбачених відповідними частинами ст. 152 або ст. 153 та п. 9 ч. 2 ст. 115 КК. Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого судом було з`ясовано, яким способом, знаряддям скоєно злочин, кількість та локалізація нанесених поранень, поведінка винного, поведінка потерпілої, наявність стосунків між потерпілою та винним. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Саме тому судова колегія дійшла висновку, що вірною є визначена судом кваліфікація діянь обвинуваченого.

Наведені судом показання обвинуваченого в сукупності з фактичними обставинами справи беззаперечно вказують на те, що у ОСОБА_9 не було іншого мотиву до позбавлення життя потерпілої, ніж з метою приховати раніше вчинений злочин у вигляді заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень та зґвалтування.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, та його наслідків.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєні ОСОБА_9 злочини за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 152 КК України відносяться до тяжких злочинів, за ч. 2 ст. 115 КК України до особливо тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , судом встановлено не було.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_9 є рецидив злочинів. Обтяжуючу обставину - вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України у стані алкогольного сп`яніння суд виключає, як таку, що не знайшла свого доказового підтвердження.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_9 , який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є особою, яка раніше неодноразово засуджувалась, має невиконаний вирок, враховуючи обставини вчиненого, зокрема, наслідок злочину - смерть потерпілої, спосіб скоєння, його відношення до скоєного, відсутність будь-якого розкаяння, спроби уникнути відповідальності, думки потерпілих, які наполягають на самій суворій мірі покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо виключно в умовах ізоляції його від суспільства та вважає необхідним призначити покарання в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність за якими обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, та остаточно визначити покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження можливості вчинення ним нових злочинів.

Судова колегія вважає, що необхідно залишити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 необхідно відраховувати з часу його затримання, тобто з 15 грудня 2016 року.

Згідно з протоколом затримання особи ОСОБА_9 було затримано 15.12.2016 року в 09 годин 50 хвилин в с. Григорівське Оріхівського району Запорізької області, а 16.12.2016 року ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, ч. 5 ст. 72 КК України передбачала на момент ув`язнення ОСОБА_9 зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи, що відносно ОСОБА_9 є невиконаний вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.09.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 286, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, при призначенні остаточного покарання потрібно застосувати норми статті 71 КК України.

Згідно ст. 368 КПК України суд, постановляючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Потерпілою ОСОБА_11 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що в результаті смерті своєї доньки вона відчуває надзвичайні душевні страждання, наслідками яких стали повна втрата сну, постійний головний біль, стан тривоги, підвищена нервозність, апатія, погіршення стану здоров`я, слабкість, депресія. Потерпіла зазначила, що вона з донькою були дуже близькими, постійно спілкувалися, відвідували одна одну. Усвідомлення того факту, що вона не зможе ніколи її побачити, поспілкуватися з нею, завдає їй дуже величезні душевні страждання та біль, які лише підвищуються з кожним часом. Все в побуті нагадує про неї, це спричиняє виникнення пригніченого стану, нормальний уклад життя повністю порушений. Потерпіла вказала, що знаходиться в стані психологічного дискомфорту, відчуття безпорадності, роздратованості на власне безсилля змінити що-небудь не дає змоги повернути нормальні життєві стосунки зі своїми рідними та друзями, відтак повернення до звичайного способу життя не виявляється можливим через отриману душевну травму. Потерпіла, обґрунтовуючи розмір відшкодувань, посилається на п. 6.2, 6.3, 6.4, 7.2 «Методичних рекомендацій відшкодування моральної шкоди», затверджених листом Міністерства юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 року та Постанову Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» просила стягнути з ОСОБА_9 1000000 гривень (один мільйон).

Щодо стягнення матеріальної шкоди, потерпіла зазначила, що окрім непоправних душевних та психічних страждань, її родина зазнала значних матеріальних затрат, які були понесені на оплату послуг наданих в морзі, проведення поховання рідної дитини, придбання надмогильної споруди, що для родини з суворим сімейним бюджетом досить складно зробити. Також було влаштовано два жалобних обіди, на яких були присутні рідні та близькі загиблої, витрачені гроші на термінове лікування. Сума витрат на все склала на час звернення до суду 27.03.2017 року 25000 гривень, що підтверджено наданими квитанціями. Які суд приймає на підтвердження доведеності спричиненої матеріальної шкоди (т. 1 а.с.36-37, т.2 а.с.124-134).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 підстави та розмір матеріальної та моральної шкоди, яка завдана потерпілій ОСОБА_11 не визнав та заперечував у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Таким чином, із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілій повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_9 , який вчинив інкриміновані йому злочини, в результаті яких настала смерть доньки потерпілої.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 заподіяв потерпілій ОСОБА_11 і моральну шкоду, яку вона оцінює у 1000000 грн.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 рокуу п. 5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тощо та з урахуванням інших обставин.

Суд дійшов висновку, що з урахуванням дій обвинуваченого, їх наслідків, суми спричинених матеріальних збитків, виходячи із засад розумності та справедливості, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, повинен становити 1000000 гривень, які підлягають стягненню на користь потерпілої ОСОБА_11 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Розмір витрат прокурором не визначений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, судова колегія, -

ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_78 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 152 КК України у вигляді 4 (чотири) років позбавлення волі.

за ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді 3 (три) років позбавлення волі;

за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді довічного позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 71 КК України, покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.09.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 286, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає поглинанню довічним ув`язненням.

Остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто в скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно та виправдати у зв`язку з недоведеністю того, що в його діяннях є склад вказаного кримінального правопорушення.
Строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_9 рахувати з дня його затримання, тобто з 15 грудня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 15 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 25000 гривень та моральної шкоди, заподіяної злочином 1000000 гривень а разом 1025000 (один мільйон двадцять п`ять тисяч гривень).
Речові докази:
автомобіль ВАЗ-2109 державний номер НОМЕР_1 , що знаходився в користуванні ОСОБА_9 та зберігається на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 0750) залишити за належністю ОСОБА_9 ;
сім змивів з автомобіля ВАЗ-2109 державний номер НОМЕР_1 , зразок крові та жовчі ОСОБА_14 , зразок крові та слини ОСОБА_9 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 0810) знищити;
гамаші чорного кольору, спортивні брюки чорного кольору, труси світло-зеленого кольору, бюстгальтер синього кольору, пару шкарпеток сірого кольору, кофту чорного кольору, шапку сірого кольору, шарф золотистого кольору, джинсові брюки синього кольору, куртку синього кольору, пару зимових чобіт коричневого кольору, труси чорного кольору, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0813) повернути потерпілій ОСОБА_11 ;
куртку синього кольору з шевроном «Явір-2000», штани чорного кольору, сорочку синього кольору, футболку чорного кольору, шапку чорного кольору, резинові капці чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0818) знищити;
гумовий килимок з-під переднього пасажирського сидіння, гумовик килимок з багажного відділення, гумовий килимок з-під заднього лівого сидіння, гумовик килимок з-під водійського сидіння, гумовий килимок з-під заднього правого сидіння, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0822) знищити;
куртку жовтого кольору, светр світло-коричневого кольору, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0811) повернути потерпілій ОСОБА_11 ;
змиви з кистей обох рук ОСОБА_9 , що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0807) знищити;
ковдру червоно кольору, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0812) знищити;
два чохла з заднього сидіння, виріз з карману переднього пасажирського сидіння, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0820) знищити;
полімерний пакет з нашаруваннями речовини бурого кольору, що зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0821) знищити;
фрагменти ганчірки зі слідами речовини бурого кольору, що зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0808) знищити;
гаманець, полімерний пакет з пляшкою з розчином «Натрій-Хлорид», систему для вливання в упаковці, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0805) знищити;
дактилокарти ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0805) зберігати в матеріалах наглядового провадження у прокурора;
змиви з кистей обох рук у трупа ОСОБА_14 , що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0806) знищити;
лампочку з нашаруваннями речовини бурого кольору, що зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0809) знищити;
фрагмент липкої стрічки по типу «скотч», три фрагменти полімерного хомута з кистей рук трупу ОСОБА_14 , два фрагменти ліпкої стрічки по типу «скотч» з ніг трупа ОСОБА_14 , фрагмент липкої стрічки з пакету на голові трупа ОСОБА_14 , фрагмент липкої стрічки по типу «скотч» з об`єктами, схожими на волосся та нашаруваннями речовини бурого кольору, фрагмент липкої стрічки по типу «скотч» з шиї трупа ОСОБА_14 , матеріал для можливого ДНК дослідження, виділений в ході проведення експертизи, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0814) знищити;
недопалок цигарки «Честерфілд Блю» та матеріал для можливого ДНК дослідження, виділений в ході проведення експертизи, що зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0815) знищити;
накладку з керма, що зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0819) знищити;
три змиви на три марлеві тампони з ручок дверей автомобіля, три контролі до них, змив на марлевий тампон та контроль до нього з дерев`яної рукоятки коробки перемикання передач, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0816) знищити;
полімерний пакет «EVA», полімерний пакет «АТБ», матеріали для можливого ДНК дослідження, виділені в ході проведення експертизи, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0817) знищити;
мобільний телефон «Samsung SM-G 361 HDS» в корпусі сірого кольору з нашаруваннями РБК, без сім-карти, зарядний пристрій для мобільного телефону, навушники білого кольору з написом «Samsung», що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0851) повернути потерпілій ОСОБА_11 ;
мобільний телефон «Нокіа 6233» в розібраному стані (7 фрагментів) з сім-картою «Водафон», що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0860) знищити;
марлевий тампон зі змивами зі статевого члена ОСОБА_9 , що зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0859) знищити;
чотири сліди папілярних узорів зі скляної пляшки, один слід папілярних узорів з-під кришки спрею для волосся, один слід папілярних узорів з-під лаку для нігтів, відбитки папілярних узорів пальців рук ОСОБА_29 , букальні клітини ОСОБА_29 , букальні клітини ОСОБА_11 , волосся з п`яти ділянок голови ОСОБА_9 , зразки ґрунту та рослинності з місця події, синтетичний матеріал білого кольору схожий на синтепон з багажника автомобіля, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0858) знищити;
фрагмент металевої труби зі слідами речовини бурого кольору, матеріал для можливого ДНК дослідження, виділений в ході проведення експертизи, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0852) знищити;
матеріал для можливого ДНК дослідження, що зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0853) знищити;
фрагмент дерев`яної щіпки з нашаруваннями речовини бурого кольору, матеріал для можливого ДНК-дослідження, виділений в ході проведення експертизи, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0854) знищити;
зрізи вільних кінців нігтьових пластин пальців рук трупа ОСОБА_14 , зразки волосся з п`яти ділянок голови трупа ОСОБА_14 , матеріали для можливого ДНК дослідження, що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0855) знищити;
зразки крові трупа ОСОБА_14 , змиви вмісту піхви трупа ОСОБА_14 , зразки букальних клітин ОСОБА_9 , що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0856) знищити;
зрізи вільних нігтьових пластин пальців рук ОСОБА_9 , що зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області (квитанція № 0857) знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3