Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2327/17
Провадження № 1-КП/758/357/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законних представників потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законних представників неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника Подільського УП ГУНП у м. Києві - ОСОБА_13 ,
представника Служби у справах дітей Подільської районної в м.Києві ОСОБА_14 ,
обвинувачених - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0008079, відносно
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Конотоп Сумської обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , картку платника податків не отримував, раніше судимого:
Конотопським міськрайонним судом Сумської області вироком від 08 лютого 2016 року за ч.3 ст.186, 69 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
Дніпровським районним судом м.Києва вироком від 12 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , картку платника податків не отримував, раніше судимого:
Дніпровським районним судом м. Києва вироком від 10 березня 2011 року за ч.1 ст. 187, ч.2 ст.186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 16 серпня 2013 року звільненого з Піщанської виправної колонії №59 по відбуттю строку покарання;
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учня 11 класу СЗШ №103, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , картку платника податків не отримував, раніше не судимий, обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

25 грудня 2016 року приблизно о 14 год. 45 хв., ОСОБА_17 спільно з неповнолітнім ОСОБА_16 та ОСОБА_15 перебуваючи на «Подільського Воскресенському» мосту на Набережно-Рибальській дорозі навпроти будинків 33/2 та 33/1, що по вул. Електриків у м. Києві, звернули свою увагу на неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в цей час між ними виник конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виник умисел направлений на відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вступили між собою у злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_7 та перевірив в останнього наявність будь-яких речей, після чого підійшов до ОСОБА_8 та з правої зовнішньої кишені куртки відкрито викрав мобільний телефон «Samsung GT-19300I» в корпусі темно-синього кольору, вартістю 2000 гривень, в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 25 гривень, грошових коштів на рахунку якої не було, сім карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 60 гривень на рахунку якої були грошові кошти в сумі 60 гривень, силіконовий чохол до телефону синього кольору, вартістю 30 гривень, що належать ОСОБА_8 .
Після чого, ОСОБА_17 з рюкзака, який знаходився на плечах у ОСОБА_8 , відкрито викрав мобільний телефон «Нокіа 1280», чорного кольору, вартістю 180 гривень, в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 25 гривень, грошових коштів на рахунку якої не було, камера із кріпленням до неї білого кольору, вартістю 1500 гривень, аквабокс прозорого кольору, вартістю 150 гривень, кріплення до камери чорного кольору без марки, вартістю 100 гривень, гроші в сумі 200 гривень, що належить ОСОБА_7 та гроші в сумі 50 гривень, що належать ОСОБА_8 , а ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , в цей час, діючи спільно, стояли поруч тим самим висловлювали підтримку дій ОСОБА_17 та готовність прийти на допомогу з метою подолання опору потерпілих та надавали поради щодо вчинення кримінального правопорушення.
Після чого, ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, тим самим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2 155 гривень та потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 225 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та показав, що 25 грудня 2016 року він зустрівся на Майдані Незалежності із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , та разом пішли до недобудованого Подільсько-Воскресенського мосту, де підійшли до раніше незнайомих потерпілих. В ході спілкування почали чіплялися до них та з`ясовувати наявність мобільних телефонів. ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_8 , витягнув в нього з кишені мобільний телефон «Samsung GT- 19300I» та передав йому. Потім ОСОБА_17 з рюкзака, який знаходився на плечах ОСОБА_8 дістав екшн-камеру з кріпленням та передав йому, а він передав ОСОБА_16 . З приводу викрадення мобільного телефону «Нокіа 1280», не може нічого пояснити.
Крім цього, були викрадені грошові кошти у сумі 250 грн., але хто їх викрав не пам`ятає, однак дані кошти він особисто поклав собі в кишеню.
Аналізуючи дані покази, суд звертає увагу, що ОСОБА_15 не вживав жодних заходів щоб припинити злочинні дії ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , не висловлював своє негативне ставлення до їх дій, а також не бажання приймати участь.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав та показав, що 25 грудня 2016 року він разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_15 йшли в напрямку Подільсько-Воскресенського мосту, де попереду них йшли двоє незнайомих їм хлопців. Так як доріжка була вузькою він зачепив одного з них. З приводу даного інциденту розпочалася сварка. Згодом вони разом з двома невідомими хлопцями спустились до набережної для вирішення конфлікту. У нього з товаришами виник умисел на заволодіння майном хлопців. Він направився до одного з хлопців та дістав з рюкзака мобільний телефон «Нокіа 1280», екшн-камеру та 250 гривень. Гроші він передав ОСОБА_15 . ОСОБА_16 витягнув у потерпілого ОСОБА_8 з правої кишені куртки мобільний телефон «Samsung GT-19300I». Після чого вони втекли з місці події та розбіглись. В подальшому він передав екшен камеру дівчині. У вчиненому злочині щиро розкаюється.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав та показав, що 25 грудня 2016 року він разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_15 йшли до Подільсько-Воскресенського мосту, попереду них йшли двоєнезнайомих їм хлопців. ОСОБА_15 запропонував їм наздогнати хлопців та щоб ОСОБА_17 зачепив одного з них, на що вони погодились. Згодом вони разом з двома невідомими хлопцями спустились до набережної. ОСОБА_17 витягнув з портфеля одного з хлопців два мобільні телефони «Нокіа 1280» та «Samsung GT-19300I», та екшн-камеру. В іншого хлопця ОСОБА_21 забрав гроші в сумі 250 грн. Після чого вони втекли з місці події та розбіглись. Він побіг разом з ОСОБА_17 який передав йому два мобільні телефони, які він поклав до кишені куртки. Активної участі під час пограбування він не приймав. Ставлення до вчиненого негативне, усвідомлює, що своєю пасивною поведінкою він підтримував дії ОСОБА_17 .
Крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 своєї вини в пред`явленому їм обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України суд дійшов до висновку про доведеність їхньої вини у вчиненні інкримінованого їм злочину.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 25 грудня 2016 року він разом з братом ОСОБА_8 рухались від Подільського шляхопроводу в напрямку Поштової площі, назустріч їм рухалась компанія молодих людей з п`яти чоловік, попереду дві дівчини, а за ними троє хлопців. ОСОБА_17 зачепив їх ліктями. Розпочалася розмова з приводу того, що за куртка в брата. ОСОБА_17 пояснив, що їм потрібно відкупитись, однак за що, не пояснив. Під час розмови ОСОБА_17 повідомив, що вони повинні спуститись до Набережної. Вони спустились. ОСОБА_17 підійшов до нього, обшукав, але цінних речей не виявив. Потім підійшов до ОСОБА_8 та дістав з рюкзака мобільний телефон марки «Samsung GT-19300I», екшн-камеру з мобільним телефоном «Нокіа 1280», та грошові кошти в сумі 200 грн. Речі він передавав ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . ОСОБА_8 прохав ОСОБА_17 повернути телефон, у відповідь той завдав йому удар кулаком в обличчя. Дії ОСОБА_17 координував ОСОБА_15
ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не намагались зупинити незаконні дії ОСОБА_17 .
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що в грудні 2016 року він разом з братом ОСОБА_7 рухались від Подільського шляхопроводу в напрямку Поштової площі, назустріч їм рухалась компанія молодих людей з п`яти чоловік, попереду дві дівчини, а за ними троє хлопців. Дівчата пройшли повз них, а ОСОБА_17 зачепив його ліктями. Він зупинився та запитав в чому справа, на що ОСОБА_17 запитав його про бренд куртки в яку він був одягнений, на що він відповів, що не знає. ОСОБА_17 повідомив, що він разом з братом повинні спуститись до Набережної, у разі відмови їх приведуть силоміць. Вони спустились. ОСОБА_17 підійшов до нього обшукав його але цінних речей не виявив. Потім підійшов до нього та дістав з правої зовнішньої кишені куртки мобільний телефон марки «Samsung GT-19300I», який передав ОСОБА_15 . З рюкзака який висів у нього на спині дістав екшн-камеру з мобільним телефоном «Нокіа 1280», яку передав ОСОБА_16 , та повідомив, що вони вільні та всі разом пішли геть. Він наказав їм зупинитись, ОСОБА_17 повернувся назад до нього та завдав йому удар.
ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не намагались зупинити незаконні дії ОСОБА_17 .
Окрім показів потерпілих, вина обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами:
-протоколом огляду місця події від 25 грудня 2016 року за адресою: м.Київ, вул. Хорива, 20, каб. №302 зафіксовано речі, які були вилучені у ОСОБА_15 під час добровільної видачі останнім, а саме, грошові кошти в сумі 250 грн. та сім карта мобільного оператора «Лайф». Дані речі йому передав ОСОБА_17 під час пограбування ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;
-протоколом огляду місця події від 25 грудня 2016 року за адресою: м.Київ, вул. Хорива, 20, каб. №308 зафіксовано речі, які були вилучені у ОСОБА_16 під час добровільної видачі останнім, а саме, мобільний телефон марки «Samsung GT-19300I», без сім карти, мобільний телефон «Нокіа 1280», без сім карти, та фіксатор для екшн-камери. Дані речі йому передав ОСОБА_17 під час пограбування ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;
-протоколом огляду місця події від 25 грудня 2016 року за адресою: м.Київ, вул. Хорива, 20, каб. №211 зафіксовано речі, які були вилучені у ОСОБА_22 під час добровільної видачі останною, а саме, відеокамера білого кольору марки «УІ» із кріпленням до неї, аквабокс прозорого кольору. Дані речі їй передав ОСОБА_17 біля Подільсько-Воскресенського шляхопроводу, та попрохав їх сховати;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25 грудня 2016 року, потерпілий ОСОБА_7 заявив, що впізнав особу під №2, яка була присутня та приймала участь у відкритому викраденні чужого майна 25 грудня 2016 року біля Подільсько-Воскресенського шляхопроводу. Дану особу він впізнав по рисах обличчя та тілобудові. Під №3 знаходився ОСОБА_15 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25 грудня 2016 року, потерпілий ОСОБА_8 заявив, що впізнав особу під №2, яка була присутня та приймала участь у відкритому викраденні чужого майна 25 грудня 2016 року біля Подільсько-Воскресенського шляхопроводу. Дану особу він впізнав по рисах обличчя та тілобудові. Під №3 знаходився ОСОБА_15 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 грудня 2016 року, потерпілий ОСОБА_8 заявив, що впізнав особу під №3, яка разом з іншими хлопцями відкрито заволоділа його речами 25 грудня 2016 року біля Подільсько-Воскресенського шляхопроводу. Дану особу він впізнав по рисах обличчя. На фотознімку №3 зображений ОСОБА_17 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 грудня 2016 року, потерпілий ОСОБА_7 заявив, що впізнав особу під №2, яка разом з іншими хлопцями відкрито заволоділа речами 25 грудня 2016 року біля Подільсько-Воскресенського шляхопроводу. Дану особу він впізнав по рисах обличчя. На фотознімку №2 зображений ОСОБА_17 ;
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 грудня 2016 року, потерпілий ОСОБА_7 заявив, що впізнав особу під №3, яка разом з іншими хлопцями відкрито заволоділа речами 25 грудня 2016 року біля Подільсько-Воскресенського шляхопроводу. Дану особу він впізнав по рисах обличчя. На фотознімку №2 зображений ОСОБА_16 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 грудня 2016 року, потерпілий ОСОБА_8 заявив, що впізнав особу під №2, яка разом з іншими хлопцями відкрито заволоділа його речами 25 грудня 2016 року біля Подільсько-Воскресенського шляхопроводу. Дану особу він впізнав по рисах обличчя. На фотознімку №3 зображений ОСОБА_16 ;
-згідно висновку експерта №53тв від 13 лютого 2017 року встановлено, що на момент вчинення злочину 25 грудня 2016 року ринкова вартість чохла до мобільного телефону синього кольору силіконового могла становити 30,00 грн. (тридцять грн. 00 коп.); ринкова вартість мобільного телефону «Нокіа» 1280 в корпусі чорного кольору 180,00 грн. (сто вісімдесят грн. 00 коп.); ринкова вартість камери із кріпленням до неї білого кольору могла становити 1500,00 грн. (одну тисячу п`ятсот грн. 00 коп.); ринкова вартість аквабоксу прозорого кольору могла становити 150,00 грн. (сто п`ятдесят грн. 00 коп.); ринкова вартість кріплення до камери чорного кольору без марки могла становити 100,00 грн. (сто грн. 00 коп.).
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Таким чином, суд прийшов до висновку що зібрані та досліджені у справі докази, є послідовними, логічними, такими, що взаємозв`язані між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненому злочині доведена повністю і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вина обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненому злочині доведена повністю і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненому злочині доведена повністю і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані про особу винного, який є неповнолітнім, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
Враховуючи, що ОСОБА_17 раніше засуджений 12 квітня 2018 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186, ст.71, ст.69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, а тому виправлення ОСОБА_17 без ізоляції від суспільства, в разі доведення його вини за результатами судового розгляду кримінального провадження неможливе.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_16 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працює, навчається в 11 класі СЗШ №103, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_15 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , суд визнає вчинення злочину у неповнолітньому віці та щире каяття, що передбачено п.1, п. 3 ч.1 ст.66 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_15 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням конкретних обставин справи, враховуючи те, що ОСОБА_16 щиро кається та переживає за скоєне, запевняє, що більше ніколи злочинів скоювати не буде, за час судового розгляду кримінального провадження він зробив належні висновки, беручи до уваги його молодий вік, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_16 до покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.104 КК України та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, та є достатнім для досягнення цілей кримінального покарання та таким, що відповідає засадам справедливості.
Враховуючи вказані обставини, а також конкретні обставини справи, суспільну небезпеку вчиненого злочину, наслідки від вчинених злочинних дій, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що мета покарання обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_23 може бути досягнута лише шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі, яке пов`язане з ізоляцією від суспільства, що відповідатиме суспільній небезпеці вчиненого злочину проти власності та буде належним чином сприяти виправленню обвинувачених та запобіганню вчинення ними інших злочинів.
Призначаючи ОСОБА_17 остаточне покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 12 квітня 2018 року згідно якого ОСОБА_17 засуджено за ч. 2 ст. 186, ст. 71, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, суд приходить до висновку про необхідність застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі експертного дослідження.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначити покарання ОСОБА_17 у виді 4 (чотирьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання з 15.09.2018 року.
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту затримання, а саме з 25 грудня 2016 року.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , час його попереднього ув`язнення з 25 грудня 2016 року по день набрання вироку законної сили, якщо запобіжний захід не буде змінено, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.104, 75 КК України, звільнити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_16 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_15 та законних представників ОСОБА_12 та ОСОБА_11 солідарно на користь держави вартість проведеної по справі товарознавчої експертизи №53тв від 13 лютого 2017 року в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень 25 копійок.
Речові докази по справі картка мобільного оператора «Лайф», без серійного номеру, відеокамера білого кольору разом із кріпленням чорного кольору у вигляді дужки з пластику, аквабокс прозорого кольору, мобільний телефон «Нокіа 1280», чорного кольору, imei № НОМЕР_1 , фіксатор для камери екшн-камери чорного кольору (для одягання на голову), які знаходяться на зберіганні у камері схову Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві, - повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Речовий доказ по справі - мобільний телефон «Samsung GT- 19300I», imei 1 № НОМЕР_2 , imei 2 № НОМЕР_3 , який повернуто потерпілому, залишити у його володінні.
Речовий доказ по справі грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень, одна купюра номіналом 200 гривень №ЕГ 2207450 від 2007 року, які знаходяться на зберіганні в Управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у м.Києві - повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Речовий доказ по справі грошові кошти в сумі 50 (п`ятдесят) гривень, одна купюра номіналом 50 гривень №ЕЧ 638682 від 2005 року, які знаходяться на зберіганні в Управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у м.Києві - повернути потерпілому ОСОБА_8 .
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, з моменту отримання копії вироку, через Подільський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1