Справа № 188/577/18
Провадження № 1-кп/188/88/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження з обвинувальними актами, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 03.04.2018 року та №0000213 від 19.04.2018 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:

1) 03.02.1994 року Петропавлівським районним судом за ст.ст.86-1,44 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.45 КК України умовно з іспитовим строком 3 роки;

2) 25.03.1996 року Петропавлівським районним судом за ч.4 ст.81, 17, ч.4 ст.81, 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, 26.09.2001 року умовно - достроково звільнений, невідбутий строк: 2 роки 3 місяця 1 день;

3) 16.04.2004 року Петропавлівським районним судом за ч.3 ст.191, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 03.07.2007 року умовно - достроково звільнений, невідбутий строк 3 місяці 20 днів;

4) 26.03.2010 року Петропавлівським районним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, 06.04.2012 року звільнений умовно - достроково, невідбутий строк 9 місяців 24 дня;

5) 26.06.2012 року Петропавлівським районним судом за ч. 3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, 25.11.2014 року умовно достроково звільнений, невідбутий строк 9 місяців 1 день;

6) 14.11.2017 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України;

7) 30.03.2018 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на

строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України;

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, своєї злочинної поведінки не змінив, маючи незняті та непогашені судимості, в період випробування з іспитовим строком знову вчинив умисні злочини при наступних обставинах.

ОСОБА_3 05.12.2017 року приблизно о 15.00 годині, точний час в ході судового розгляду не встановлено, з метою викрадення предметів, які знаходяться на могилах померлих, з корисливих мотивів, прийшов на кладовище, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на моральні підвалини суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходиться на могилах померлих родичів ОСОБА_5 , викрав, витягнувши руками із землі, 2 металевих стовпчика вартістю 1580,48 грн., які огороджують могили померлих родичів потерпілої ОСОБА_5 , тим самим здійснивши наругу над могилами та незаконно заволодів предметами, що знаходяться в місці поховання родичів ОСОБА_5 . Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 1580,48 гривень. Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 в той же день 05.12.2017 року приблизно о 15.00 годині, точний час в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване за адресою: вул. Польова, смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на моральні підвалини суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходиться на могилах померлих родичів ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, викрав, руками демонтувавши, металевий ланцюг довжиною 4 м вартістю 269,86 гривень, який слугував огорожею могили померлих родичів ОСОБА_6 , тим самим здійснивши наругу над могилами та незаконно заволодів предметами, що знаходяться в місці поховання родичів ОСОБА_6 . Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 269,86 гривень. Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд.

ОСОБА_3 28.12.2017 приблизно о 17.00-17.30 годині, точний час в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи на території домоволодіння, що належить ОСОБА_7 та розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , з дозволу останньої, побачив у дворі біля будинку жіночий велосипед марки «Либідь», після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне як особа, що раніше вчиняла викрадення чужого майна, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 28.12.2017 року приблизно о 17.00-17.30 годині, точний час в ході судового розгляду не встановлено, скориставшись тим, що навколо нікого немає і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з подвір`я будинку, належного ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , таємно, повторно викрав жіночий велосипед марки «Либідь», вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи №1469/18 від 07.05.2018 року становить 745,20 гривень, який належить ОСОБА_8 .

Викрадене ОСОБА_3 , привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 745,20 грн.

Допитаний судом в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, розкаявся у скоєному і показав, що не мав коштів на харчування, місця проживання, тому 05.12.2017 року вчинив викрадення з огорожі могил померлих на кладовищі двох металевих стовпчиків та металевого цепу, які здав на металобрухт, 28.12.2017 року, перебуваючи в гостях у співмешканця ОСОБА_7 . ОСОБА_9 , побачив у дворі будинку жіночий велосипед, який таємно викрав і продав. Обвинувачений просив не позбавляти його волі, стверджував, що працює у приватного підприємця, матеріально забезпечений і вчиняти злочини вже не буде.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви про судовий розгляд кримінального провадження без їхньої участі, претензій до обвинуваченого не мають, міру покарання просять визначити на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі аналізу досліджених належних та допустимих доказів у їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого поза розумним сумнівом доказаною, кваліфікацію його дій правильною за ч. 3 ст. 297 КК Україии як наруга над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів та ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а його таким, що підлягає кримінальному покаранню.

При призначенні покарання суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів.

Обставиною, що пом`якшує кримінальне покарання, передбаченою ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують кримінальне покарання, передбачених ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Обвинувачений, будучи раніше неодноразово судимим, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває. Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.3 ст. 297 КК України та ч.2 ст.185 КК України; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Завдана потерпілій ОСОБА_5 майнова шкода в розмірі 1580,48 гривень

відшкодована повністю.

Завдана потерпілій ОСОБА_6 майнова шкода в розмірі 269,86 гривень не відшкодована.

Завдана потерпілому ОСОБА_8 майнова шкода в розмірі 745,20 гривень відшкодована повністю.

Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не заявлені.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1469/18 від 07.05.2018 року складають 300,00 гривень (т.2, а.с.28), на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1346/18 від 24.04.2018 року складають 300,00 гривень (т.1, а.с.49), вього складають 600 гривень 00 копійок і підлягають стягненню на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Речові докази два металеві стовпчики, власником яких є потерпіла ОСОБА_5 слід залишити потерпілій, у якої зберігається зазначене майно (т.1, а.с.41).

Речовий доказ жіночий велосипед «Либідь», власником якого є потерпілий ОСОБА_8 слід залишити потерпілому, у якого зберігається зазначене майно (т.2, а.с.22).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, прокурор в судових дебатах заявив клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, однак це клопотання подане з порушенням вимог ст.ст.184, 331 КПК України, є невмотивованим, не містить даних про наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України, і підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 392, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Речові докази два металеві стовпчики залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Речовий доказ жіночий велосипед «Либідь» залишити потерпілому ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 600 (шістсот) гривень.

У клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 відмовити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1