Справа № 206/2156/18
Провадження № 1-в/206/285/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2018 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ДУ ІВЦ № 133: ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, до засудження працював неофіційно реалізатором ПП «Миронов», мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.09.1991 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.141, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з іспитовим строком 2 роки.

-04.06.1997 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.86-2, ч.2 ст.140, ч.3 ст.213, ч.3 ст.17-81, 44,42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

-15.11.2001 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.229-6, ч.2 ст.141,42 КК України до 3 років позбавлення волі.

-18.03.2005 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

-31.01.2008 року Красногвардійським районним судом м.Дніпроптеровська за ст.124, 75,76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

-18.11.2011 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, 75,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

-24.12.2012 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Засудженого 15.10.2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі.

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2016 року залік з 30.11.2013 року по 27.05.2015 року включно відповідно ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2017 року невідбутий строк 04р. 03м. 24дн. Позбавлення волі замінили на обмеження волі згідно ст.82 КК України.

ВСТАНОВИВ:
20.04.2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити посилаючись на те, що він за час відбування покарання довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ДУ ІВЦ №133 в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив що ОСОБА_5 характеризується в установі посередньо, сумлінно працює.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи та засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного строку покарання. Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки за час відбуття покарання у ДУ ІВЦ №133 має три заохочення (у жовтні 2017 року, січні та квітні 2018 року) стягнення зняте. Характеризується посередньо, після прибуття до установи був працевлаштований на контрагентському об`єкті «Стройінвест». Двійчи звільнений умово-достроково на підставі ст.81 КК України.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлени. порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно- дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 28.03.2021 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, як встановлено згідно відомостей ДУ ІВЦ № 133 підтвердження того, що потерпілій в рахунок відшкодування завданої злочином шкоди надсилаються грошові кошти відсутні, до того ж сама по собі наявність трьох заохочень у виправній установі не може бути безсумнівним підтвердженням виправлення ОСОБА_5 . Крім того, 17.09.1999 року на підставі ст.52 КК України ОСОБА_5 звільнений умовно- достроково на 08 м. 18 дн. та 05.06.2003 року звільнений умовно-достроково на підставі ст.81 КК України на 11м. 06дн. Однак, за період умовно-дострокового звільнення на шлях виправлення не став.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_5 сумлінною працею та зразковою поведінкою не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537. 539. ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити. Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Суддя: ОСОБА_1