Справа № 214/4352/18
1-кп/214/721/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в заді суду в місті Кривому Розі клопотання прокурора по кримінальному провадженню №0000053 від 28 березня 2018 року про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове Широківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України , раніше не судимого,м маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого малолітню дитину, не працюючого,

обвинуваченого у вчиненні кримінально правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Під час розгляду прокурор надав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 2 місяці, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відноситься до категорії тяжких злочинів, може переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження з метою запобігання надання ними правдивих показань, зокрема на службових осіб Апостолівського відділення Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з метою вжиття приховування злочину та на свідка ОСОБА_8 з мотивів помсти чи з метою схилити до зміни або відмови від показань. Крім того, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки значний час займав посаду начальника в Апостолівському відділенні поліції та має міцні зв`язки з іншими керівниками органів влади, що свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України тому вважає, що на теперішній час ризики встановлені при обранні та продовженні запобіжного заходу останньому не відпали, тому просить продовжити строк тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечував щодо продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , оскільки стороною обвинувачення не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, клопотання про продовження строків тримання під вартою не відповідає вимогам КПК України, просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника та просив

відмовити у задоволенні клопотання та обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку ОСОБА_7 та його захисника.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, з наступних підстав.
Прокурором в обґрунтування клопотання долучено лише ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.04.2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого був продовжений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до 13 липня 2018 року.

Суд зазначає, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , в порушення вимог ч.1 ст. 199 КПК України, прокурором подано до суду 11.07.2018 року за два дні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.
Також згідно із пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років з конфіскацією майна, однак сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Отже враховуючи, що прокурор у клопотанні не навів на теперішній час існування ризиків, зазначених у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, вагомих і конкретних підстав для продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та те, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, одружений, має малолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, а тому суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, ураховуючи вищезазначені обставини.
Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого незаконного впливати на учасників кримінального провадження №000053.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 194, 195, 197, 205, 331 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 369-2 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці, тобто з 11 липня 2018 року до 11 вересня 2018 року, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Для виконання обраного запобіжного заходу покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконання обов`язків, передбачених ст.. 194 КПК України, а саме: не залишати місце фактичного мешкання АДРЕСА_1 цілодобово, окрім, як за дозволом прокурора чи суду; заборонити контакти із будь-якими іншими учасниками кримінального провадження №000053, окрім прокурора, суду чи захисників.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження для відома та органу внутрішніх справ який контролює поведінку обвинуваченого під домашнім арештом для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16.07.2018 року.

Суддя ОСОБА_1