Справа № 183/59/18
№ 1-кп/183/546/18
В И Р О К
іменем України

03 жовтня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003706 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Амвросіївка Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.10.1999 року Амвросіївським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна.

- 19.02.2000 року Амвросіївським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 118, ч. 3 ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 7 років; 05.10.2000 року перегляд вироку Амвросіївським міськрайонним судом Донецької області: засуджений за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 118, ч. 3 ст. 42 КК України, приєднано не відбуте покарання за вироком Амвросіївського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.1999 року до відбуття 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 17.02.2006 року Амвросіївським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 15.11.2007 року Центрально-Міським районним судом м. Макіївка Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Амвросіївського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2006 року - до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 20.06.2008 року Центрально-Міським районним судом м. Макіївка Донецької області за ч. 3 ст. 187 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Макіївка Донецької області від 15.11.2007 року та призначено покарання строком 9 років позбавлення волі;

- 16.12.2008 року Амвросіївським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Макіївка Донецької області від 20.06.2008 року, до відбуття покарання 9 років 1 місяць позбавлення волі; 18.02.2016 року звільнений з Роменської ВК (№56) по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
13 листопада 2017 року приблизно о 16 годині 05 хвилин ОСОБА_3 , перебувачи навпроти АЗС «Укрнафта» біля будинку №46 по вул. Гетьманській в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, відкрив притулені двері автобусу марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , заліз всередину, де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою крадіжки, зняв камеру відео-спостереження чорного кольору 700 TVL color camera РАС 3.6 mm, вартістю 864 гривні 92 копійки, та пластиковий автомобільний тримач для мобільного телефону чорного кольору «Nokia», вартістю 190 гривень 72 копійки, які належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 , намагаючись покинути місце вчинення злочину з викраденим майном був затриманий водієм автобусу ОСОБА_7 , у зв`язку із чим злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, обставини справи не оспорює. Показав, що 13.11.2017 року близько 16.00 години він йшов по вул. Гетьманська в м. Новомосковську, де біля АЗС побачив автобус. Заліз всередину, зняв камеру відео-спостереження і чохол-тримач для мобільного телефону, але в цей час до автобусу повернувся водій, який, помітивши, що сталося, зачинив двері і викликав поліцію. Поліція його затримала. В скоєному щиро кається.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілого ОСОБА_5 , який звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, майнова шкода йому не завдана, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив корисливий злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується задовільно, осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, але зі слів працює, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченого, останньому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Між тим, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, думку потерпілого, який не просив призначити суворе покарання обвинуваченому, а також усі обставини у справі, суд дійшов до переконання, що до обвинуваченого може бути застосовано положення ст. 75 КК України і він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому суд вважає, що обвинуваченому може бути надана судом можливість, як виняток, довести самому собі та суспільству, що він може без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі самостійно змінити свій спосіб та погляди на життя на краще, виправитись та бути корисним членом цивілізованого суспільства.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 300,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: камеру відео-спостереження чорного кольору 700 TVL color camera РАС 3.6 mm та пластиковий автомобільний тримач для мобільного телефону чорного кольору «Nokia», -залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок № 609/17 від 06.12.2017 року) у розмірі 300 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1