Справа № 456/3297/17
Провадження № 1-кс/456/561/2018
УХВАЛА
слідчого судді

11 липня 2018 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 26.04.2018 року,

ВСТАНОВИВ:
Заявниця ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою та просить скасувати постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 26.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000706 від 08.05.2015 року за ч. 1 ст. 384 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення у зв`язку з її незаконністю.
В обґрунтування поданої скарги заявниця покликалася на те, що слідчим 26.04.2018 року було закрито кримінальне провадження № 0000706 від 08.05.2015 року в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. При цьому скаржниця вважає, що постанову, яку вона отримала 29.05.2018 року, винесено передчасно, без наведення очевидних і достатніх підстав для закриття кримінального провадження. Окрім того, заявниця не погоджується з твердженням слідчого про те, що неправдиві свідчення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо імені ОСОБА_8 не могли вплинути на постановлення судом обвинувального вироку та не могли спричинити істотної шкоди, оскільки їй завдано і матеріальної, і моральної шкоди. Вважає, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 безумовно міститься склад злочину, передбачений ст.384 КК України, а тому просить постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
Скаржниця в судовому засіданні скаргу підтримала, просить її задовольнити та скасувати постанову слідчого Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000706 від 08.05.2015 року.
Прокурор у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, вказуючи на її безпідставність, оскільки враховуючи зібрані в ході досудового розслідування докази, оцінюючи всі обставини в їх сукупності, вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутня ознака об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, - суспільна небезпечність, що, в свою чергу, виключає кримінально-каране діяння, у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.
Суб`єкт оскарження, слідчий Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти даної скарги, покликаючись на те, що постанову від 26.04.2018 року про закриття кримінального провадження №0000706 від 08.05.2015 року нею винесено за всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Однією із загальних засад кримінального провадження відповідно до п. 14 ч. 1 ст.7 КПК України є доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, яка гарантує кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст. 21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області 04.06.2018 року відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Слідчим суддею в судовому засіданні проведено огляд матеріалів кримінального провадження та встановлено наступні фактичні обставини справи.

07.05.2015 року до Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області надійшла письмова заява ОСОБА_4 про те, що 08.04.2015 року під час судового засідання в кримінальному провадженні стосовно шахрайських дій ОСОБА_8 , передбачених ч. 4 ст.190 КК України, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , будучи попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, повідомили суду недостовірні відомості про факти, що мали значення для кримінального провадження.
За вказаним фактом СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження № 0000706 від 08.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході проведення досудового розслідування проведено допит свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , додатковий допит свідка ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді від 15.11.2017 року проведено вилучення копії звукозапису судового засідання від 08.04.2015 року, що відбулося в Стрийському міськрайонному суді Львівської області, та копій протоколів допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 15.03.2014 року.
26.04.2018 року слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000706 від 08.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. З постанови вбачається, що провадження закрито у зв`язку з невстановленням спричинення істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. Копії постанов скеровано керівнику Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .
Слідчий суддя вважає, що слідчий Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних прийшов до правильного висновку про відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та закрив провадження по справі.
До такого висновку слідчий суддя приходить, зважаючи на наступне.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000706, за фактом повідомлення суду недостовірних відомостей свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 08.05.2015 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
За змістом ст. 384 КК України об`єктом злочину є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі. Об`єктивна сторона злочину полягає у завідомо неправдивому показанні свідка чи потерпілого, завідомо неправдивому висновку експерта, завідомо неправильному перекладі. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони злочину є обстановка і час його вчинення. Вказані дії можуть вчинятися лише під час проведення дізнання, досудового слідства або проведення розслідування тимчасовою слідчою чи тимчасовою спеціальною комісією ВР або в суді.
Показання - це відомості про факти, які підлягають встановленню у кримінальній чи цивільній справі і мають важливе значення для правильного вирішення справи. Неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Завідомо неправдиві показання утворюють склад цього злочину, якщо вони дані уповноваженій на те особі, у встановленому законом порядку і належним чином процесуально оформлені.
Чинне законодавство про кримінальну відповідальність злочином визнає передбачене КК суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Відповідно до частини другої статті 11 КК України не визнається злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Отже, специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов:
1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК характеризують певний склад злочину. Діяння, яке не містить хоча б однієї ознаки складу злочину, не може визнаватись малозначним. Якщо істотність матеріальної (майнової чи фізичної) шкоди визначена безпосередньо в кримінальному законі шляхом закріплення конкретного розміру шкоди, яка має бути завдана при вчиненні відповідного злочину, то недосягнення цього рівня шкоди свідчить про відсутність у діях особи кримінальної протиправності, що унеможливлює звернення до частини другої статті 11 КК;
2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;
3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди. Якщо існує невідповідність між фактично вчиненим малозначним діянням і умислом, спрямованим на заподіяння істотної шкоди, має наставати кримінальна відповідальність за замах на той злочин, який особа бажала вчинити.
Поняття істотної шкоди у контексті частини другої статті 11 КК носить оціночний характер, його зміст визначається оцінкою правозастосовними органами всіх конкретних обставин справи. Про оціночний характер шкоди можна говорити лише в тому випадку, коли законодавець у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК використовує загальні оціночні поняття: тяжкі наслідки, інші тяжкі наслідки (відносно визначені правові норми).
Якщо істотність шкоди знаходить своє чітке відображення у визначенні об`єктивних ознак того чи іншого складу злочину, тобто характер шкоди є фіксованим і не може оцінюватись на розсуд правозастосувача (абсолютно визначені правові норми), застосування кримінально-правової норми про малозначність виключається.
На встановлення малозначності діяння жодні інші фактори, крім вказаних вище обов`язкових умов, не впливають. Відповідно, посткримінальна поведінка порушника кримінально-правової заборони, характеристика його особи, ступінь реалізації злочинного умислу, інші обставини, що відповідно до закону є правовими підставами для пом`якшення покарання або звільнення від кримінальної відповідальності, значення в контексті встановлення наявності чи відсутності малозначності діяння за частиною другою статті 11 КК не мають. Так, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, примирення винного з потерпілим, втрата особою суспільної небезпечності на час розслідування злочину не перетворюють злочин у малозначне діяння.
Значення частини другої статті 11 КК полягає в тому, що вона, підкреслюючи важливість такої матеріальної ознаки злочину, як його суттєва суспільна небезпечність, виключає злочин у випадках, коли вчинене діяння лише формально містить ознаки, передбачені в певній статті Особливої частини КК. Положення про малозначність діяння може розцінюватись як законодавчо закріплений засіб подолання колізії між формальною (кримінальна протиправність) і матеріальною (суспільна небезпека) ознаками злочину.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування проведено допит свідка ОСОБА_4 , яка показала, що під час судового розгляду в Стрийському міськрайонному суді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час їх допиту в суді повідомили, що в побуті не чули, щоб ОСОБА_8 називали на ім`я ОСОБА_11 . Однак, під час допиту як свідків під час досудового розслідування вказали, що їм дійсно відомо про те, що ОСОБА_8 в побуті називають на ім`я ОСОБА_11 . Наведене підтверджується вилученими на підставі ухвали слідчого судді копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 15.03.2014 року та копією звукозапису судвого засідання Стрийського міськрайонного суду від 08.04.2015 року.

Таким чином, в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 формально вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання свідка.
Однак, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не могли вплинути і не вплинули на постановлення судом обвинувального вироку в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.03.2016 року скасовано ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20.10.2106 року у зв`язку з неможливістю участі суддів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України в розгляді даного кримінального провадження.
Таким чином, показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо імені ОСОБА_8 істотної шкоди інтересам ОСОБА_4 , суспільству або державі не заподіяно.
За вказаних обставин відсутні ознаки об`єктивної сторони складу кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає постанову слідчого від 26.04.2018 року про закриття кримінального провадження мотивованою та обгрунтованою. Її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Отже, слідчим були здійснені всі можливі дії для з`ясування обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, які були відображені в постанові.

Таким чином, доводи ОСОБА_4 , наведені в скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 26.04.2018 року про закриття кримінального провадження №0000706 від 08.05.2015 року не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 21, 22, 93, 284, 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 26.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000706 від 08.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1