Справа № 367/5002/18
Провадження по справі № 1-кп/367/433/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000038 від 02.04.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ударник Бериславського р-ну Херсонської обл., українця, громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 НГ України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого з адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , маючи військове звання «молодший сержант», обіймаючи посаду командира танку 1-го танкового взводу 2-ї танкової роти танкового батальйону, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, у порушення вимог ст.ст 4, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16 ,37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 08.03.2018 року о 08 год. 45 хв. без дозволу командування, не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу «Волинська обласна інфекційна лікарня» (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Шевченка, 30) до військової частини НОМЕР_1 НГУ, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 09.07.2018 року о 8 год. 30 хв. він, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, не прибув до військової прокуратури Київського гарнізону, що розташована за адресою: м. Київ, вул. П. Болбочана, 8а та не заявив про себе. Таким чином, молодший сержант ОСОБА_5 був незаконно відсутнім у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.03.2018 року по 08.07.2018 року включно, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вищевказаними діями, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, а саме не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

09.08.2018 року між прокурором Військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду на розгляд у підготовчому судовому засіданні.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України погодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням ОСОБА_5 іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.
Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 09.08.2018р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 09 серпня 2018 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, викладеного в обвинувальному акті.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 475 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується незадовільно, є учасником бойових дій, та обставини, що пом`якшує покарання, якими є з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Військової прокуратури Київського Гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 09.08.2018р. та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не застосовувався.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 09 серпня 2018 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000038 між прокурором Військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1