Справа № 545/1023/18
Провадження № 1-кп/545/171/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава обвинувальний акт з угодою про примирення від 30.04.2018 року, укладеною між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 21.04.2018 року, відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровська область, П`ятихацький район , с. Суханівка, українця, громадянина України, освіта середня, одружений, маючий на утриманні 2 малолітніх дітей, проживаючий: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.06.2009 року засуджений Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 1,6,12 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 , 20.04.2018 року в денний час доби переслідуючи раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись тим, що власника поряд немає та його злочинні дії не будуть помічені, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальних збитків потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів знаходячись за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_2 та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення привів в дію двигун вищевказаного автомобіля таким чином встановивши контроль над транспортним засобом та в подальшому здійснив виїзд на вулицю з даного домогосподарства перемістивши транспортний засіб в просторі всупереч волі власника ОСОБА_4 транспортного засобу-легкового автомобіля ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_2 таким чином здійснивши незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Під час досудового слідства 30.04.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 02.05.2018 року.

Згідно з угодою про примирення підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 289 КК України, за обставин, викладених у пред`явленій йому підозрі. В угоді зазначено, що завдана правопорушенням матеріальна шкода сторонами визнана і повністю відшкодована. Сторони погодили покарання за вказане кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України погодились на звільнення ОСОБА_5 відповідно до ст. 75 КК України від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на

засудженого наступних обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи та навчання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні угоду про примирення укладену між ним та підозрюваними із вказаною в ній мірою покарання підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, правильно кваліфіковане за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, і відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставиною, що пом`якшує покарання підозрюваного ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання є рецидив злочину.

Переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 30.04.2018 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475, 532 КПК України, -

ЗАСУДИВ :

Затвердити угоду про примирення від 30.04.2018 року, укладену між ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - не обирати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1