АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 травня 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29.03.2018,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.03.2018 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 , засуджений вироком Слов`янського районного суду Донецької області від 31 травня 2017 року за ч. 4 ст. 407 КК України, не отримав статус учасника бойових дій відповідно до встановленого Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 №413.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком Слов`янського районного суду Донецької області від 31 травня 2017 року покарання, застосувавши до нього положення ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_6 посилається на те, що суд необґрунтовано не застосував до ОСОБА_7 положення ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній брав безпосередню участь у антитерористичній операції, перебував безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, на підтвердження чого до клопотання була долучена довідка №331 від 26.12.2017, яка є підставою для надання останньому статусу учасника бойових дій. Також зазначає, що статус учасника бойових дій ОСОБА_7 не встиг отримати через наявність поважних причин, а саме перебування у місцях позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. «а» ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набув чинності 07.09.2017, амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2017 ОСОБА_7 був засуджений за ч.4 ст.407 КК України до 6 місяців арешту.
В період з 13.04.2017 по 24.04.2017 ОСОБА_7 повторно скоїв злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, за який його засуджено вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.05.2017 та із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді арешту строком на 1 рік 3 місяці. На підстав ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2017 та остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.
Отже, після ухвалення вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2017, але до повного відбуття покарання за цим вироком, ОСОБА_7 знову скоїв умисний злочин, за який його засуджено вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.05.2017.
Вказана обставина виключає можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді 1 року 6 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні, призначеного йому вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.05.2017.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що до ОСОБА_7 не може бути застосовано Закону України «Про амністію у 2016 році», та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції із звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з амністією.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29.03.2018, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» - без змін.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3