Справа № 495/2963/18
№ провадження 1-кс/495/2510/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

23.05.2018 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні зазначено, що 12.03.2018 року до чергової частини Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області надійшло звернення депутата Шабівської сільської ради ОСОБА_4 про те, що службові особи Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби спільно із ТОВ «Українська бізнес компанія» наприкінці лютого 2018 року шахрайським шляхом заволоділи майном мешканців Шабівської міської громади, а саме ВАТ «імені 28 Червня».
Зі змісту заяви встановлено, що на території Б-Дністровського району перебуває основна частина майна, що належить акціонерам ВАТ «імені 28 Червня» , зареєстрованого по вул. Приморська, 45 міста Білгород-Дністровський, Одеської області. Основним видом діяльності підприємства є змішане сільське господарство. Згідно витягу з Державного реєстру юридичних та фізичних осіб засновником підприємства є Білгород-Дністровська районна рада із сформований статутним капіталом в 6 600 300 гривень.
Згідно змісту заяви на примусовому виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ВАТ «ім. 28 Червня» на користь багатьох стягувачів. В наслідок чого ВДВС було проведено ряд виконавчих дій, накладено арешт на все майно, арештовано кошти на рахунках підприємства та передано ці данні до експертної організації для проведення оцінки та подальшої реалізації майна для погашення боргів за рішенням суду. Як стало відомо заявнику у лютому 2018 року через електронні торги ДП «СЕТАМ» майно ВАТ «ім. 28 Червня» реалізовано ВАТ «Українська бізнес компанія» по заниженій вартості.
Під час розслідування кримінального провадження встановлено, що 12.01.2018 року на Інтернет сайті ДП «СЕТАМ» під номером лоту 260818 було розміщено оголошення щодо продажу на аукціонних торгах «Комплекс будівель та споруд, загальною площею 2510.2 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Салгани, вул. Салганська, 7-б» із стартовою ціною 2 758 710.00 грн. В відомостях про обтяження майна було зазначено (Арешт нерухомого майна №5858344. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 39396812, 30.05.2014 року, ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ в Одеській обл.) Згідно протоколу проведення електронних торгів № 316194 переможцем зазначеного лоту 12.02.2018 року визнано «Учасника 2» за ціною 3 475 974,60 грн.
18.05.2018 року на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду (справа № 495/2963/18, № провадження 1-кс/495/2151/2018 ) під час огляду території колишнього виноробного заводу по вул. Салганська, 7-Б села Салгани, Білгород -Дністровського району встановлено, що на території і в приміщеннях знаходиться наступне майно: металеві ємкості приблизно 3 метри кубічні 17 одиниць, приблизно 15 метрів кубічних - 50 одиниць, приблизно 20 метрів кубічних - 43 одиниці, приблизно 25 метрів кубічних 16 одиниць, приблизно 30 метрів кубічних 3 одиниці, приблизно 40 метрів кубічних 25 одиниць, приблизно 60 метрів кубічних - 23 одиниці, приблизно 100 метрів кубічних 2 одиниці, приблизно 500 метрів кубічних - 2 одиниці. Всього 183 ємкості. Також на території і в приміщеннях знаходилось наступне обладнання: човни для приймання винограду 2 одиниці, котли опалення 2 одиниці, бойлери масою приблизно 3 тони 2 одиниці, 500 кг. 1 одиниця, трансформатори - 2 одиниці, станки 2 одиниці, бак металевий 1 одиниця, прес виноробний 2 одиниці, човен металевий 1 одиниця, генераторна станція 1 одиниця, приймачі винограду 4 одиниці, дробилки 7 одиниць, насоси 3 одиниці, бетоні амфори об`ємом приблизно по 20 метрів кубічних 32 одиниці з металевою конструкцією зверху, реактори 3 одиниці, металеве огородження та інше. Зазначене зафіксовано в протоколі огляду та здійснено фото фіксацію.
В ході вивчення виконавчого провадження встановлено, що оцінку вартості майна проведено оцінювачем ОСОБА_5 «Інвестиційно-консалтингове бюро Тріада» м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 45 кв. 9. При оцінені майна не враховано тільки комплекс будівель, вартість обладнання та іншого майна в звіті про незалежну оцінку, майна та обладнання враховано не було. Виходячи з викладеного вище наявний на даний час комплекс будівель з обладнанням реалізовано за набагато нижчою ціною.
Під час проведення перевірки співробітниками Чорноморської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області встановлено, що ТОВ «Українська бізнес компанія» будь-яку підприємницьку діяльність не веде. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 11.04.2011 року, податкова звітність до органів ДФС не подається. Виходячи з викладеного вище, надана інформація свідчить про фіктивність даної юридичної особи (лист № 317/9/15-03-21-04-09 від 15.05.2018 року).
Враховуючи вищевикладене, в ході досудового слідства необхідно вжити заходи щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що у його задоволенні необхідно відмовити виходячи с з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини субєктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

При цьому, ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Вирішуючи питання про арешт, слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу, а матеріалами провадження не визначено статус субєкта, майно якого підлягає арешту в даному провадженні та не доведено мету здійснення такого обмеження відповідного права.

В своєму клопотанні слідчий не довів необхідність застосування арешту, а також наявність достатніх підстав для арешту майна, оскільки зазначене майно не визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0000698 від 12.03.2018 року.

Отже, судом встановлено, що відсутні правові підстави для арешту майна, передбачені ч.2 ст.173 КПК України, по справі відсутні особи, яким повідомлено про підозру та не доведено, що незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні даного клопотання про арешт майна в кримінальному проваджені № 0000698 від 12.03.2018 року - слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя