Справа № 472/366/18
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" квітня 2018 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене 06.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Кудрявцівка Веселинівського району Миколаївської області, із повною середньою освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акта від 11 квітня 2018 року ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за таких підстав:

На початку вересня 2017 року, точну дату та час слідством встановити не вдалося, ОСОБА_3 знаходячись за межами смт. Токарівка Веселинівського району Миколаївської області в лісосмузі помітив кущі дикорослої коноплі та достовірно знаючи, що з листям кущів коноплі можна виготовити наркотичний засіб канабіс, з метою придбання та особистого вживання шляхом куріння без мети збуту, зірвав листя та гілку з одного куща коноплі. Після цього ОСОБА_3 приніс зірване листя та гілку коноплі до свого домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де листя з куща коноплі подрібнив, виготовивши таким чином наркотичний засіб канабіс, частину якого викурив через саморобний пристрій для куріння, іншу частину зберігав за місцем свого проживання, для особистого вживання шляхом куріння, без мети збуту.

28 березня 2018 працівниками Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області під час проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих у приміщенні житлового будинку було виявлено та вилучено речовину рослинного проходження, сіро зеленого кольору.

Згідно з висновком експерта №503 від 03.04.2018 року виявлена рослина маса у домоволодінні ОСОБА_6 , яка надана на експертизу є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг яких заборонено канабіс. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 25,900 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

11 квітня 2018 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була укладена угода між начальником Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім того, сторони даної угоди погодили між собою, що обвинувачений ОСОБА_3 понесе покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу розміром 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1190 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що уклав угоду добровільно, без будь-якого примусу, погроз або застосування насильства, йому зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення та покарання, яке буде призначене йому на підставі укладеної угоди, з мірою покарання узгодженою з прокурором погодився, на розгляді справи в загальному порядку не наполягав. Просив суд затвердити досягнуту угоду.

Захисник ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Вивчивши зміст угоди, опитавши обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст. 472 КПК України, укладена стосовно кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст.ст. 394, 474, 476 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах, міра покарання визначена сторонами угоди у відповідності до санкцій ч. 1 ст. 309 КК України є обґрунтованою.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України витрати, пов`язанні із залученням експертів за проведення експертизи покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 11 квітня 2018 року між начальником Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному 06 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1190 /одна тисяча сто дев`яносто/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави, витрати за проведення експертизи у сумі 572 /п`ятсот сімдесят дві/ гривні.

Речові докази по справі: речовина рослинного походження канабіс масою (в перерахунку на висушену речовину) 25,900 г., що знаходяться в камері зберігання речових доказів Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1