Провадження № 1-кс/756/2423/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2018 року м. Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва клопотання слідчого Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003746 від 18.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
13 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились,надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за відсутності власника майна.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що до Оболонського УП ГУНП у м. Києві надійшла колективна заява від власників квартир будинку АДРЕСА_1 з приводу того, що 15.12.2017 року невідома особа, шляхом обману та підробки документів заволоділа технічними поверхами, що знаходяться на 26 поверсі будинку АДРЕСА_1 та незаконно зареєструвала їх як квартири за номерами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , чим спричинила матеріальної шкоди співвласниками квартир у вище вказаному будинку, оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників, не може бути поділено між ними, а такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Тобто його відчуження є незаконним.
До колективної заяви було надані документи, що посвідчують той факт, що квартир за номерами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_8 по АДРЕСА_1 не існує оскільки було запроектовано та введено в експлуатацію всього 510 квартир.

12.09.2018 року нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 68,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0003746.

Слідчий просить накласти арешт на цю квартиру, бо вона є об`єктом кримінального правопорушення з метою запобігання її подальшого незаконного відчуження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що майно на яке просять накласти арешт визнано речовим доказом, з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти арешт на це майно.

Відповідно до п.12 ст.171 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Оскільки, у клопотанні не наведено та не надано слідчому судді допустимих доказів на підтвердження того, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також доказів того, що це житлове приміщення використовується певною особою,тому слід накласти арешт лише спосіб заборони відчуження цього майном.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003746 від 18.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України- задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру загальною площею 68,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000, яке на даний час зареєстроване на ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 ), шляхом заборони її відчуження.

В решті вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1