Провадження №1-кс/760/8345/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:
18.06.2018 до суду надійшла зазначена вище скарга ОСОБА_3 ..

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що 07.06.2018 року вона звернулась до Національного антикорупційного бюро України з заявою про кримінальні корупційні правопорушення передбачені положенням статтей 364, 366 КК України, вчинені посадовцями Любенського ВП ГУ НП в Полтавській області в липні 2015 року, станом на 18.06.2018 відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до ЄРДР не внесені.

Таким чином, в порушення вимог статті 214 КПК України уповноваженими службовими особами Національного антикорупційного бюро вчинено бездіяльність з приводу невнесення відомостей про злочин до ЄРДР з отриманої від заявника заяви про злочин від 07.06.2018.

З посиланням на наведені вище обставини заявниця просить суд: визнати бездіяльність слідчого-детектива неправомірною, незаконною та зобов`язати внести відомості згідно її заяви від 07.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань

18.06.2018 справа, в порядку ст. 35 КПК України, передана для розгляду судді ОСОБА_1 ..

В судове засідання заявниця ОСОБА_3 скаргу підтримала в повному обсязі.

Національне антикорупційне бюро України свого представника в судове засідання не направило. Про час та місце розгляду скарги Національне антикорупційне бюро України повідомлено належним чином. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України, якою передбачено, що відсутність прокурора чи слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника НАБУ.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали додані до скарги, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Встановлено, що 07.06.2018 року ОСОБА_3 подала до канцелярії Національного антикорупційного бюро України заяву, в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України, в якій зазначила відомості про вчинення кримінальних правопорушень передбачених статтями 364, 366 КК України посадовцями Любенського ВП ГУ НП в Полтавській області.

Станом на 18.07.2018 відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 07.06.2018 не внесено.

Заявниця ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою в якій зазначила, що слідчим - детективом Національним антикорупційним бюро України вчинена бездіяльність щодо невнесення відомостей про злочин в ЄДРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 07.06.2018.

Правила статті 303 КПК визначають вичерпний перелік рішення, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом ч. 1 статті 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Частина четверта статті 214 КПК визначає, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З аналізу статей 214, 303 КПК вбачається, що предметом судового контролю може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має бути подана після створення ЄРДР та, по-друге, містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Обов`язок вносити відомості до ЄРДР виникає лише у випадку, якщо обставини, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення свідчать та мають ознаки кримінального правопорушення.

Крім цього, згідно з пунктом 2.3, 2.17 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення, тобто, при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображається дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частини першої статті 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 11 КК злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Крім цього, КК визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є об`єктивні дані, що свідчать про ознаки злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і лише за такими заявами та повідомленнями приймаються передбачені законом процесуальні рішення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК 2012 зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

На думку суддів, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що відповідно листа начальника управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 28.10.2016 року направленого заявниці ОСОБА_3 вказано, що СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавські області розслідується кримінальне провадження, розпочате 22.06.2016 року за ст. 356 КК України за заявою ОСОБА_3 про неправомірні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо виселення ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до вище зазначеного листа СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавські області 08.10.2016 року розпочато кримінальне провадження за ч.2 ст.185 КК України за фактом крадіжки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 особистого майна ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 .

Також, слідчим суддею було встановлено, що відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 31 травня 2017 року було скасовано ухвалу слідчого суді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 травня 2017 року та постановлено нову ухвалу, якою скасовано постанову старшого слідчого Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 від 19.04.2017 року про закриття кримінального провадження в несеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533 від 14.04.2017 року на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та направлено матеріали кримінального провадження керівнику Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області для організації проведення досудового розслідування.

Підсумовуючи наведене вище, слідчий суддя дійшла висновку про те, що обов`язок вносити відомості до ЄРДР виникає лише у випадку, якщо обставини, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення свідчать та мають ознаки кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що заява від 07.06.2018 року ОСОБА_3 до слідчого-детектива Національного антикорупційного бюро України, яка міститься в додатку до поданої ОСОБА_3 скарги, не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінальних правопорушень, передбаченого статтями 364 та 366 КК України, та вчинення корупційних правопорушень посадовими особами Любенського ВП ГУ НП в Полтавській області, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність правових підстав для внесенні відомостей до ЄРДР за вказаною вище заявою ОСОБА_3 ..

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 307 КПК слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

З матеріалів справи та заяви про вчинення кримінального правопорушення випливає, що відсутні правові підстави для внесенні відомостей до ЄРДР на підставі викладених заявником обставин.

У зв`язку з цим скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 305, 306, 307, 308, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1