Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/930/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 січня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Запоріжжя, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватою і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватою і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

20.05.2017 року приблизно о 00 годин 00 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у маршрутному таксі, на шляху від ЗГТ «вул.Грязнова» до ЗГТ «вул.Сталеварів» у м.Запоріжжі, шляхом вільного доступу, таємно викрала з правої кишені куртки ОСОБА_10 мобільний телефон, після чого зникла з місця скоєння злочину, вийшовши на наступній зупинці, чим спричинила ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 19 599 грн.

27.08.2017 року приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у торговому залі магазину «Сільпо», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 147, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла з прилавку телячі битки загальною вагою 1,758 кг., вартістю 206 грн. 49 коп., які належать ТОВ «Сільпо-Фуд», після чого сховала їх до своєї сумки. У подальшому ОСОБА_8 , не маючи наміру розплачуватись за вищевказаний товар, пройшла з ним касову зону, антикрадіжні ворота та попрямувала до виходу з приміщення магазину. При виході із приміщення вказаного магазину ОСОБА_8 була затримана охоронцями. Таким чином ОСОБА_8 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний намір довести до кінця не змогла з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена охоронцями магазину. Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинила ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на суму 206 грн. 49 коп.

15.09.2017 року приблизно о 16 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у маршрутному таксі №63, на шляху від ЗГТ «пл.Університетська» до ЗГТ «вул.Гагаріна» у м.Запоріжжі, шляхом вільного доступу, таємно викрала з рюкзаку неповнолітньої ОСОБА_11 мобільний телефон, який належить її матері ОСОБА_12 . Після чого зникла з місця скоєння злочину, вийшовши на наступній зупинці, чим спричинила ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 18 000 грн.

26.09.2017 року приблизно о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «6-та міська клінічна лікарня» у м.Запоріжжі, шляхом вільного доступу, таємно викрала з лівої кишені куртки ОСОБА_13 мобільний телефон, після чого зникла з місця скоєння злочину, чим спричинила ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 6 000 грн.

11.10.2017 року приблизно о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «6-та міська клінічна лікарня» у м.Запоріжжі, шляхом вільного доступу, таємно викрала з кишені ОСОБА_7 мобільний телефон, після чого зникла з місця скоєння злочину, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5 250 грн.

19.10.2017 року приблизно о 17 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у маршрутному таксі №88 на шляху від ЗГТ «Гагаріна» до ЗГТ «вул. Патріотична» у м.Запоріжжі, шляхом вільного доступу, таємно викрала з сумки ОСОБА_14 мобільний телефон, після чого зникла з місця скоєння злочину, вийшовши на наступній зупинці, чим спричинила ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 1 000 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно; за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Їй призначено покарання

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового складання з покаранням, призначеним вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.06.2016 року, остаточно призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, цивільні позови та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачена, не оспорюючи висновків суду про доведеність її вини та правильності кваліфікації її дій, просить призначити їй покарання у виді обмеження волі, посилаючись на те, що вона повністю визнала свою вину, щиро покаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочинів, має намір відшкодувати завдану шкоду, а обставини, які обтяжують її покарання, відсутні.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену та її захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; потерпілу, яка при вирішенні апеляційної скарги покладалася на розсуд суду; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_8 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка її діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.
З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочинів обвинуваченою ОСОБА_8 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного ОСОБА_8 покарання, судова колегія виходила з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 , з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою злочинів, які віднесено до категорії середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю злочинів.
Разом з тим, суд обґрунтовано прийняв до уваги дані про особу обвинуваченої, яка не працює, раніше неодноразово судима, в тому числі за вчинення корисливих злочинів. У даній справі обвинуваченою вчинено шість епізодів злочинної діяльності, які мали місце після ухвалення вироку Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.06.2016 року. Зазначені обставини свідчить про небажання обвинуваченої стати на шлях виправлення та перевиховання.

За таких обставин призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, яке є наближеним до мінімально можливого, неможна визнати занадто суворим.

В апеляційній скарзі обвинувачена вимагала призначити їй покарання у виді обмеження волі.

Проте такі вимоги обвинуваченої є безпідставними, оскільки відповідно до ч.4 ст.71 КК остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Попереднім вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.06.2016 року обвинуваченій ОСОБА_8 було призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік. Відтак з огляду на вимоги кримінального закону обвинуваченій вже не може бути призначено покарання у виді обмеження волі.

Отже, підстав вважати покарання незаконним через його суворість колегія суддів не убачає. Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_8 , яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4