Єдиний унікальний номер справи 185/3156/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року. м. Павлоград.

Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд вироку суду за нововиявленними обставинами у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

15 травня 2018 року в провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява адвоката ОСОБА_6 про перегляд вироку суду за нововиявленними обставинами у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України.

Заява мотивована тим, що заявником здійснено звернення до ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України», в якому він поставив ряд запитань. 29 березня 2018 року йому було надано висновок спеціаліста № 99/18, виконаний спеціалістом у галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , яким встановлено нововиявлені обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення. Відповідно до вказаного висновку вбачається, що Висновок експерта № 5-п від 23.11.2013 р. - 15.01.2014 у. було зроблено з порушеннями, які виразилися, зокрема у наступному: не зазначено коли і де було проведено первинний огляд; відсутні морфологічні характеристики саден та гематом у описах лікаря гінеколога не дозволяють встановити не тільки можливий час, але й механізм їх виникнення. Тобто, з огляду на те, що Комісійна судово-медична експертиза, на підставі якої було надано «Висновок експерта № 18 від 17.02.2014 р. була проведена на підставі вже зібраних доказів у кримінальному провадженні, відомості у яких за своїм змістом і суттю частково або повністю спотворюють дійсність, є неточними, не несуть у собі даних, які підлягають точному встановленню, можливо дійти висновку про те, що дослідження, які було покладено в основу доказу вчинення кримінального правопорушення є неповними, про що суду на момент їх дослідження відомо не було, однак такі обставини на момент постановления вироку суду вже існували. Також, Висновком спеціаліста № 99/18 встановлено, що характер та опис тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 , а саме закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку, згідно Протоколу надання медичної допомоги хворим зі струсом головного мозку, затвердженого Наказом МОЗ України від 25.04.2006 р. № 245: струс головного мозку відноситься до легкої черепно-мозкової травм, одною із клінічних ознак якої є втрата свідомості після травми від декількох секунд до хвилин. Безпорадний стан потерпілої як кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ст. 152 КК України, - це такий фізичний або психічний стан потерпілої, коли вона не здатна усвідомлювати характеру і значення вчинюваних нею дій або усвідомлювати їх, не може чинити опір ґвалтівникові. Таким чином, Висновок експерта № 18 від 17.02.2014 р. у собі містить недостовірну ознаку в частині встановлення факту наявності ОСОБА_8 у безпорадному стані. В цій же частині показання самої потерпілої ОСОБА_8 також можуть бути недостовірними через те, що вона, навіть за умови втрати свідомості, могла усвідомлювати, що з нею відбувається та, навіть, чинити опір. Такі обставини також не були відомі суду під час постановления вироку, однак на той час вже існували. Всі вищезазначені обставини, які існували під час судового слідства у вказаній кримінальній справі, за умови якщо б вони стали відомі суду під час дослідження таких обставин та постановленні вироку, могли б суттєво вплинути і на об`єм досліджуваних доказів, встановлення факту достовірності та допустимості таких доказів, що у свою чергу вплинуло б на правильність та повноту судового слідства та прийняття остаточного рішення у справі. Таким чином, при постановленні вироку суду не було відомо, що переважна більшість доказів, на які зроблено посилання у вироку, є недопустимими, а інних доказів недостатньою для засудження; низка обставин обставин, які мають значення для кримінального провадження, встановлено неправильно.

Вивчивши заяву та матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, колегія суддів приходить висновку, що заява підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.
Провадження у кримінальних справах за нововиявленими обставинами здійснюється у зв`язку із виявленням таких обставин, які або виникли вже після розгляду кримінальної справи, або існували на момент цього розгляду, однак не були відомі суду.
Нововиявленими обставинами, відповідно до ст.459 КПК України, визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно з ч.2,3 ст.464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та усіма доданими до неї матеріалами.
Відповідно до п.п 4, 5 ч.2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Тобто, заявник повинен вказати конкретні порушення закону, що є підставами для перегляду судового рішення, які, на його думку, допущені при постановленні цього рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, привести конкретні докази й аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Обставини ж, на які посилається заявник, були відомі суду та засудженим на час розгляду справи та є фактичним оскарженням вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року, оскільки заявник вважає необґрунтованим рішення, піддає сумніву правильність дослідження та оцінки доказів по справі. У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник дає свою оцінку висновкам експертиз і показанням експертам, посилаючись на висновок спеціаліста ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» №99/18 від 29.03.2018 року.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, Висновок експерта № 5-п від 15.01.2014 року та Висновок комплексної комісійної судово-медичної експерта № 18 від 17.02.2014 року були відомі на час розгляду справи судом та були предметом розгляду як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції, про що свідчить наявність оригіналів вказаних експертиз в матеріалах кримінального провадження т. 2 а.с.27 та т.2 а.с.41-55, журналу судового засіданні від 17.07.2014 року, вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2014 року (т.2 а.с.33-42), ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2014 року т.2 а.с.184-198, з яких вбачається, що судами першої та апеляційної інстанції проводилось судове слідство, вивчались висновки вищевказаних експертиз, та була надана належна оцінка усім зазначеним доказам.
Отже обставини на які посилається заявник не є нововиявленими та були предметом розгляду судом апеляційної інстанції.
З урахуванням наведеного колегія суддів, приходить до висновку про те, що така заява не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.462 КПК України, оскільки не містить обґрунтування фактів, які б могли бути визнані судом нововиявленими обставинами згідно з ст.459 КПК України, а тому така заява, відповідно до вимог ч.3 ст. 464 КПК України підлягає повернення заявнику.
Керуючись ч.3 ст.429, 464 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про перегляд вироку суду за нововиявленними обставинами у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той самий строк з моменту вручення їй копії цієї ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3