Справа № 357/3032/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт та угоду про примирення від 23.03.2018 р. у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006349 від 07.12.2017 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гор. Пустоварівка Володарського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого слюсарем в ПАТ «Київоблгаз», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, з угодою про примирення, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 27.03.2018 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

06.12.2017 р. близько 15 год. 57 хв., потерпіла ОСОБА_4 зайшла до приміщення Територіально відокремленого безбалансового відділення №10026/0890 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» по бул. Олександрійському, 107 в м. Біла Церква, щоб скористатись послугами банкомату, який знаходиться в коридорі даного відділення.

Дочекавшись своєї черги ОСОБА_4 вставила до щілини для зчитування платіжних карток належну їй банківську картку «Ощадбанку» та здійснила транзакцію по зняттю готівкових коштів в сумі 2500 грн.

Після проведення транзакції ОСОБА_4 забрала банківську картку та чекала видачі коштів, однак кошти банкомат не видав, тому зачекавши певний час, відійшла від банкомату та зайшла до відділення банку для того, щоб повідомити про збій в роботі банкомату працівникам банку.

Через декілька секунд після того, як ОСОБА_4 зайшла до відділення банку, купюротримач банкомату видав належні їй грошові кошти в сумі 2500 грн. та чек про здійснення транзакції.

Близько 15 год. 59 хв. до коридору відділення зайшов ОСОБА_5 , який направився до банкомату та одразу помітив, що над щілиною видачі грошей світиться індикатор, а в середині знаходяться грошові купюри.

ОСОБА_5 не виконавши будь яких дій, які зобов`язують кожного, хто знайшов загублену річ, негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі й повернути річ цій особі, усвідомлюючи, що грошові кошти належать особі, яка користувалася послугами банкомату до нього, розуміючи, що особа, яка залишила кошти в банкоматі тимчасово втратила контроль над своїм майном та невдовзі може за ним повернутися, усвідомлюючи, що її повернення та фактичне поновлення контролю над своїм майном унеможливить його володіння ним, тому на противагу цьому, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає дістав чек про здійснення транзакції по банківській картці ОСОБА_4 та викинув його до смітника, який стояв біля банкомату, а кошти в сумі 2500 грн., що належать ОСОБА_4 поклав до свого верхнього одягу.

Після цього ОСОБА_5 здійснив транзакцію по своїй банківській картці та з місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили затвердити угоду про примирення, укладену 23.03.2018 р. у даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачений за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст.468,469,471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність цивільного позову, а також узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також у даній угоді роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, зокрема найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання дата її укладення та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, сторони примирилися добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази: чек та диск з відеозаписом, які долучено до матеріалів кримінального провадження необхідно залишити в справі.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 23 березня 2018 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006349 від 07.12.2017 р. між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 - затвердити.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази: чек та диск з відеозаписом, які долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1 ,