справа №619/2059/18
провадження №1-кп/619/374/18
ВИРОК
іменем України

25 травня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000601 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Імішлі Імішлянського району Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

встановив
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_4 на початку січня 2015 року, більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена, перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступив з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останнього дає йому право на законне перебування на території України в подальшому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_4 , у середині січня 2015 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 «Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. №150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надав невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилив її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу. Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 21.04.2009 Міністерством внутрішніх справ Республіки Азербайджан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбиток штампу про перетин державного кордону України «Виїзд» №042 від 15.01.2015 ППр «Харків-пасажирський» та повернула його власнику, а останній залишив при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім того встановлено, що в середині липня 2015 року більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступив з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів, наявність яких в паспорті останнього дає йому право на законне перебування на території України в подальшому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_4 , у середині липня 2015 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 «Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. №150, з прямим умислом, направленим отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надав невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилив її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу. Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_2 , виданого 21.04.2009 Міністерством внутрішніх справ Республіки Азербайджан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбиток штампу про перетин державного кордону України «В`їзд» №025 від 17.07.2015 ППр «Харків-пасажирський» та повернула його власнику, а останній залишив при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім того, в середині жовтня 2015 року більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступив з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів, наявність яких в паспорті останнього дає йому право на законне перебування на території України в подальшому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_4 , у середині жовтня 2015 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 «Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. №150, з прямим умислом, направленим отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надав невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилив її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу. Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 21.04.2009 Міністерством внутрішніх справ Республіки Азербайджан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбиток штампу про перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 19.10.2015 ППр «Харків-пасажирський» та повернула його власнику, а останній залишив при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім того, в середині січня 2016 року більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступив з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів, наявність яких в паспорті останнього дає йому право на законне перебування на території України в подальшому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_4 , у середині січня 2016 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 «Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. №150, з прямим умислом, направленим отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надав невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилив її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу. Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 21.04.2009 Міністерством внутрішніх справ Республіки Азербайджан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбиток штампу про перетин державного кордону України «В`їзд» №031 від 20.01.2016 ППр «Харків-пасажирський» та повернула його власнику, а останній залишив при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім того, в період з січня 2015 року по січень 2016 року, ОСОБА_4 діючи в порушення вимог п.2 ч.2 «Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. №150, з прямим умислом, направленим отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надав невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилив її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів.
Крім того, 20.04.2018 громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в міжнародному автомобільному пункті пропуску «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області, розташованому за адресою: Харківська область Дергачівський район, смт. Козача Лопань, вул. Прикордонна, № 4, під час проходження прикордонного контролю, діючи умисно, достовірно знаючи про те що відомості про перетин кордону наявні у його паспорті не відповідають дійсності, маючи умисел, направлений на використання, шляхом пред`явлення, завідомо підробленого документу, пред`явив співробітникам прикордонної служби МАПП «Гоптівка», паспорт № НОМЕР_1 , виданого 21.04.2009 Міністерством внутрішніх справ Республіки Азербайджан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 28 сторінці якого наявні чотири штампи/відмітки про перетин державного кордону України, з ознаками підробки, та щодо яких відсутні відомості в базі ДПСУ про факт перетину державного кордону України, а саме: перетин державного кордону України «Виїзд» №042 від 15.01.2015 ППр «Харків-пасажирський» через державний кордон України; перетин державного кордону України «В`їзд» №025 від 17.07.2015 ППр «Харків-пасажирський» через державний кордон України; перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 19.10.2015 ППр «Харків-пасажирський» через державний кордон України; перетин державного кордону України «В`їзд» №031 від 20.01.2016 ППр «Харків-пасажирський» через державний кордон України, які, згідно з висновком, складеним за результатами поглибленої перевірки, не відповідають встановленому зразку, затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №22 від 14.01.2011.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.4 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - у підбурюванні до підроблення офіційного документа, та за ч.4 ст.358 КК України - у використанні завідомо підробленого документа.

25 травня 2018 року до суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості, яка укладена в місті Дергачі Харківської області 24 травня 2018 року між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідно до якої останнійповністю визнав свою винуватість у вчинених ним злочинах, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що виражається у грошовому еквіваленті у сумі 1700 гривень та за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що виражається у грошовому еквіваленті у сумі 850 гривень. Остаточне покарання призначене за правилами, передбаченими ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що виражається у грошовому еквіваленті у сумі 1700 гривень.

У судому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості з наступних мотивів.

Угода про визнання винуватості, яка укладена в місті Дергачі 24 травня 2018 року між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України та КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 визначену угодою про визнання винуватостіміру покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив
Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена в місті Дергачі Харківської області 24 травня 2018 року між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання: за ч.4 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що виражається у грошовому еквіваленті у сумі 1700 гривень; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що виражається у грошовому еквіваленті у сумі 850 гривень. Остаточне покарання призначити за правилами, передбаченими ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що виражається у грошовому еквіваленті у сумі 1700 гривень.

Речовий доказ по справі: паспорт громадянина Республіки Азербайджану № НОМЕР_1 , виданий 21.04.2009 Міністерством внутрішніх справ Республіки Азербайджан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1