Кримінальне провадження № 629/4061/18
Номер провадження 1-кп/629/434/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області, кримінальне провадження №0001204 від 26.06.2018 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яковлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -
встановив:

23.06.2018 року, приблизно о 23-30 год., ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зустрівши ОСОБА_5 на греблі с.Яковлівка Лозівського району Харківської області між вулицями Дружби і Миру, в ході конфлікту, який виник між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 не менше 6 ударів кулаками та ногами в область голови, по тулубу та верхніх кінцівках, в результаті чого потерпілому ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому 10-11 ребер справа, який за ступенем тяжкості відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень; крововиливу в білкову оболонку лівого ока, синців в лівій навколо очній ділянці, на грудній клітці справа, саден по розгинальній поверхні правого передпліччя в верхній третині, по розгинальній поверхні лівого передпліччя та по тильній поверхні лівої кисті в області кісток зап`ястя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав показання, що дійсно23.06.2018 року, святкував свій день народження іперебував у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 23-00 год. переходячи греблю в с.Яковлівка, Лозівського району, Харківської області між вулицями Дружби і Миру, зустрів ОСОБА_5 , з яким у нього виник конфлікт, в ході якого він першим наніс потерпілому удар в обличчя і вони впали на землю, повз них йшов односельчанин ОСОБА_6 , який їх перевернув та почав розтягувати, він вирвався та став наносити потерпілому удари руками по обличчю та ногою по тулубу, після чого пішов додому, а через деякий час до його будинку, де він сидів на вулиці під`їхала донька потерпілого ОСОБА_5 і він злякавшись забіг до будинку.
Потерпілий ОСОБА_5 дав показання, що дійсно 23.06.2018 року він повертався додому через греблю, де зустрів ОСОБА_4 , який йшов на зустріч та був також в нетверезому стані, за декілька метрів ОСОБА_4 перебіг на його сторону та присвітивши ліхтариком мобільного телефону в обличчя одразу вдарив йому «під глаз» та почав тікати, а він наздоганяти, наздогнавши ОСОБА_4 , йому на зустріч вискочив ОСОБА_6 , і він зрозумівши, що хлопці молоді і з ними не справиться, почав тікати від них, на середині греблі хлопці його наздогнали, збили з ніг та почали бити руками та ногами по голові та тілу, від чого він декілька раз втрачав свідомість, йому зламали ребра, він гукав на допомогу та благав не бити його, але хлопці не реагували. Коли їхав мопед і присвітив на греблю, його бити перестали і в цей момент він почав з усіх сил тікати додому, бо вважав, що його вб`ють. Дома він розповів дочці та її чоловіку, хто його побив і вони поїхали розбиратись до ОСОБА_4 , а дружина почала відмивати його від крові.
Враховуючи зізнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оскаржуються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_4 , свідчать про спрямованість умислу у фізичному впливі та заподіянні шкоди здоров`ю потерпілому, наслідком чого був тривалий розлад здоров`я.
При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до ч.3 ст.12 КК України, він вчинив злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем постійного проживання характеризується посередньо, згідно висновку викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як високий, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого і його відношення до вчиненого, обставин вчинення злочину, з врахуванням принципу справедливості та невідворотності покарання за вчинений злочин, думки потерпілого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.
Цивільний позов в справі не заявлений.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1