Справа № 1328/9995/12
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2018 року Шевченківський районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:прокурора ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_6 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:

18 вересня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_6 від 01 серпня 2012 року про порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

02 жовтня 2012 року захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 також звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_6 про порушення відносно ОСОБА_4 кримінальної справи за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

У своїх скаргах скаржники вважають постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 незаконною, винесеною по надуманих припущеннях, без наявності достатніх даних, що вказують на протиправність поведінки ОСОБА_4 та наявність у його діях ознак злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. Зазначають, що таке процесуальне рішення старшого слідчого є передчасним та таким, що не відповідає вимогам ст. ст. 94, 98 КПК України, прийнятим без врахування відсутності вини ОСОБА_4 , як обов`язкової ознаки злочину, в розумінні належної підстави для порушення кримінальної справи.

Скаржники просять суд прийняти рішення про скасування постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 підтримав скаргу, пояснивши, що постанова про порушення кримінальної справи від 01 серпня 2012 року відносно нього є незаконною. Просив задовольнити скаргу та скасувати постанову від 01 серпня 2012 року про порушення кримінальної справи.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що на час порушення кримінальної справи у старшого слідчого було достатньо приводів та підстав для винесення відповідної постанови, а тому вважає постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 від 01 серпня 2012 року законною і обґрунтованою. У задоволенні скарги просить відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_4 , заперечення прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, які стали підставою для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 , матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960 року, ст. 5 КПК України). За загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.

Відповідно до ст.94 КПК України (в редакції 1960 року) кримінальна справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли наявні для цього приводи та підстави.

Підставою будь-якого кримінально-процесуального рішення є така сукупність доказів, яка встановлює факти, необхідні, згідно із чинним в Україні законодавством, для прийняття даного рішення.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами скарг на постанови органів дізнання, слідчого прокурора про порушення кримінальної справи» підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, за умови законності джерел їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються об`єктивні ознаки скоєного або підготовлюваного злочину.

Отже, підставами для порушення кримінальної справи не можуть бути припущення або дані, які не містять інформації про злочин. Тим більше, виключають порушення кримінальної справи щодо конкретної особи дані, які містять обґрунтування правомірності поведінки особи.

Відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Оскаржувана постанова винесена старшим слідчим слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітаном юстиції ОСОБА_6 01 серпня 2012 року при розгляді матеріалів кримінальної справи №006, порушеної за фактом перевищення службовими особами ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» службових повноважень, вчинення ними шляхом зловживання службовим становищем заволодіння коштів та майна даного підприємства в особливо великих розмірах, а також вчинення службового підроблення документів, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України.

При цьому слідчий вказує не те, що директор ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 38 Закону України «Про власність», ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.п. 7.1.1., 7.3.1 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.п. 8.2., 8.3. п. 8 Статуту ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» від 22.06.1993 р., абз. 4 п. 3.2. Контракту з директором ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» ОСОБА_4 , затвердженого наказом Міністра оборони України № 770 від 29.12.2006 р., п.п. 1.1. п.1 Положення «Про додаткове матеріальне заохочення керівників та працівників ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» від 05.06.2006 р. та п.п. 1.1. п.1 Положення «Про додаткове матеріальне заохочення керівників та працівників ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат на 2007 рік», зловживаючи своїм службовим становищем, видав наказ № 91-в від 25.04.2007 р. «Про виплату додаткового матеріального заохочення за 2005 рік», наказ № 215-в від 23.11.2007 р. «Про виплату додаткового матеріального заохочення за 2006 рік», наказ № 92-в від 27.05.2008 р. «Про виплату додаткового матеріального заохочення за 2007 рік» на підставі яких проведено незаконну фактичну виплату додаткового матеріального заохочення директору, управлінському персоналу та працівникам підприємства у загальному розмірі 617174,81 грн.

У постанові старший слідчий капітан юстиції ОСОБА_6 приводом для порушення кримінальної справи зазначає безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину, а підставою наявність достатніх даних, що вказують на ознаки злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України в діях колишнього директора ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» ОСОБА_4 .

Обов`язковою ознакою будь-якого злочину, в тому числі і передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, є протиправність та винуватість діяння.

Отже, на момент порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 у розпорядженні старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону капітана юстиції ОСОБА_6 повинні були бути одержані законним шляхом достатні данні, які б вказували, зокрема, на протиправність поведінки ОСОБА_4 , наявність в його діях вини.

Однак такого висновку зробити не можна.

На момент порушення кримінальної справи орган досудового слідства мав докази правомірності поведінки ОСОБА_4 щодо виплати додаткового матеріального заохочення директору, управлінському персоналу та працівникам ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» за підсумками 2005-2007 років у сумі 617174, 81 грн.

При розгляді даної скарги суд не вдається в аналіз та оцінку доказів та не вирішує питання, що підлягають вирішенню при розгляді справи по суті. Суд досліджує дані, які були підставою для винесення оскаржуваної постанови, зокрема експертні висновки та дослідження, з точки зору їх достатності для прийняття процесуального рішення про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 .

Так, 14 березня 2011 року досудовим слідством була винесена постанова про призначення судово-економічної експертизи, яка скерована на виконання у Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз. Серед питань, поставлених експертам, були й питання, відповіді на які могли би свідчити про протиправність поведінки ОСОБА_4 щодо виплати додаткового матеріального заохочення директору, управлінському персоналу та працівникам ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» за підсумками 2005-2007 років. Постановою від 07 липня 2011 року питання, винесені на проведення судово-економічної експертизи, уточнені. У висновку № 1166/3327 судово-економічної експертизи ЛНДІСЕ від 26.08.2011 року протиправна поведінка ОСОБА_4 не підтверджуються. Крім того, правомірність поведінки ОСОБА_4 доводиться висновком економічного дослідження № 2148/11-19, проведеного фахівцями Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17.03.2011 року, який долучено до матеріалів кримінальної справ 10.05.2011 року (т.4 а.с.145). Крім того відповідно до висновків комісійної додаткової судово-економічної експертизи (№№ 1087, 1088, 1092, 13002), проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз протягом лютого-травня 2012 року підтверджується правомірність поведінки ОСОБА_4 щодо фактичної виплати додаткового матеріального заохочення директору, управлінському персоналу та працівникам підприємства за підсумками 2005-2007 років. Такі доводи скарги захисника є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Додатковим підтвердженням того, що військова прокуратура Західного регіону України мала підстави для висновку про правомірність поведінки ОСОБА_4 щодо виплати відповідних коштів є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України винесена прокурором відділу нагляду за додержанням законів у військових формуваннях військової прокуратури Західного регіону України капітаном ОСОБА_7 10 грудня 2010 року. Визнання відсутності у діяннях особи складу зловживання владою або службовим становищем (ст. 364 КК України) однозначно свідчить про відсутність і складу злочину, передбаченого у ч. 5 ст. 191 КК України у формі заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, адже перший злочин є єдиним обов`язковим способом вчинення другого. Щоправда вказана постанова була скасована постановою від 05.01.2011 року з мотивів неповного проведення перевірки і того, що рішення прийняте лише щодо директора ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», а щодо інших службових осіб підприємства ні.

Таким чином, є всі підстави вважати що при порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 щодо фактичної виплати додаткового матеріального заохочення директору, управлінському персоналу та працівникам підприємства за підсумками 2005-2007 років, слідчий не мав достатніх даних, які вказують на заволодіння ОСОБА_4 коштами державного підприємства в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем, а відтак на протиправність його поведінки. Орган досудового слідства не звернув уваги на достовірні дані, які підтверджують правомірність поведінки колишнього директора ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» ОСОБА_4 щодо означених виплат.

Приймаючи до уваги наведене, вважаю, що скаргу ОСОБА_4 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 236, 236-8 КПК України (в редакції 1960 року) суд, -

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_6 від 01 серпня 2012 року про порушення відносно ОСОБА_4 кримінальної справи за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_6 від 01 серпня 2012 року про порушення відносно ОСОБА_4 кримінальної справи за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України

На постанову протягом семи днів з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1