Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2520/18
Провадження № 1-кп/376/165/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
при секретарі судових засідань - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження №120І582 від 24.12.2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мазурівка Могилів-Подільського району Вінницької області (нині с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області), громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:
23.12.2017 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого МРЕВ ДАІ МВС-УВС м. Білої Церкви від 13.03.1996 року, керуючи технічно-справним автомобілем марки ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 29.04.2009 року належить ОСОБА_6 , рухався проїзною частиною вул. Незалежності в м. Сквира Київської області в напрямку м. Біла Церква Київської області. Проїжджаючи поблизу буд. № 38 по вказаній вулиці, ОСОБА_4 , всупереч вимог п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, введеними в дію 01 січня 2002 року (далі - ПДР), відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» проявив неуважність та не дотримавшись вимог п. 12.3 ПДР, згідно яких «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той момент заходився на проїзній частині.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав наступні тілесні ушкодження: в лобно-тім`яній ділянці голови крововиливи, садна; параорбітальні гематоми з обох сторін; рвана рана верхньої та нижньої губи розміром 2,5x1,5см, 3,5x1,5см; суконюктивальний крововилив правого ока; важка відкрита черепно-мозкова травма з перелом кісток основи та склепіння черепу; забій головного мозку важкого ступеня; пневмоцефалія; травматичний субарахноідальний крововилив; закритий перелом правої решіткової кістки, гемосинус навколоносних пазух; закритий перелом лівого суглобового відростку нижньої щелепи зі зміщенням; перелом верхньої щелепи по типу Ле-Фор-1, які згідно висновку експерта № 24/Д від 27.03.2018 відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечні для життя.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.3 «б» та п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, введеними в дію 01 січня 2002 року, перебувають в прямому причинному зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування 27.09.2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_3 була укладена Угода про визнання винуватості.
Згідно умов поданої Угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає вину в обсязі підозри у судовому провадженні, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, та згодні на призначення судом Грабівському покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України із звільненням від відбування покарання терміном на три роки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 зазначену Угоду підтримали та просили її затвердити.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму в якій, повідомив, що він потерпілий ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 376/2520/18 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за телефоном НОМЕР_4 підтримує заяву написану прокурору під час досудового слідства та не має до обвинуваченого жодних претензій морального та матеріального характеру, покарання просить призначити згідно чинного законодавства. У зв`язку з тим, що він проживає в іншій області, засідання просить провести у його відсутність.
Вислухавши думку прокурора, який просить суд визнати угоду про визнання винуватості, перевіривши угоду, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469,470, 472 КПК України та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України відноситься до тяжких злочинів, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який визнає свою вину повністю, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення узгодженої міри покарання.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Потерпілим ОСОБА_7 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4
Прокурор, обвинувачений та захисник просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Перевіривши вказану угоду, заслухавши думку учасників підготовчого провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та відповідає вимогам ст.469, 472 КПК України і може бути затверджена судом.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України відноситься до тяжких злочинів, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, обвинувачений характеризується посередньо, не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Укладенню угоди передувало досягнення домовленості між сторонами, зміст яких відображено в угоді. Зокрема, це беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Тобто, між прокурором та підозрюваним досягнуто домовленість про співпрацю, що позитивно характеризує його особу та свідчить про щире каяття у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Кваліфікація дій ОСОБА_4 не оспорюється, отже суд вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю три роки і покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, з урахуванням того, що на день укладення угоди про визнання винуватості підозрюваний щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, частково відшкодував завдані збитки.
Суд, роз`яснивши ОСОБА_4 права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та згоден на призначення покарання, узгодженого з прокурором, переконався в тому, що ОСОБА_8 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст.474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні, суд вважає за необхідне угоду про визнання винуватості затвердити.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 26.12.2017 року накладено арешт на автомобіль маркиВАЗ 2107» д..н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, який належить ОСОБА_6 підлягає скасуванню відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати по справі покласти на обвинуваченого відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, а саме:
на проведення дослідження технічного стану транспортних засобів в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок (Довідка Міністерства внутрішніх справ України Київський науково - дослідний експертно - криміналістичний центр про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000582 висновок експерта від 23.02.2018 року № 12-1/11);
на проведення дослідження технічного стану транспортних засобів в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок (Довідка Міністерства внутрішніх справ України Київський науково - дослідний експертно - криміналістичний центр про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000582 висновок експерта від 23.02.2018 року № 12-1/12);
на проведення дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень 00 копійок (Довідка Міністерства внутрішніх справ України Київський науково - дослідний експертно - криміналістичний центр про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000582 висновок експерта від 19.03.2018 року № 12-1/10);
на проведення дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1287 (одна тисяча двісті вісімдесят сім) гривень 00 копійок (Довідка Міністерства внутрішніх справ України Київський науково - дослідний експертно - криміналістичний центр про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000582 висновок експерта від 19.03.2018 року № 12-1/10), що разом складає 5005,00 грн.
Питання щодо речових доказів, які знаходяться в матеріалаїх кримінального провадження підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючисьст. ст. 100,124,174,314,369-374,468-470,472-476 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду, укладену 27.09.2018 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області, юристом 1 класу ОСОБА_2 , захисником ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки..
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю три роки.
Відповідно до п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки::
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5005 (п`ять тисяч п`ять) грн. 00 коп процесуальних витрат на проведення експертиз.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 26.12.2017 року на автомобіль маркиВАЗ "2107» д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 29.04.2009 року належить ОСОБА_6 та знаходиться на зберіганні в Фірмі "Укрспецтранс" Київська область, м. Сквира, вул. Залізнича, 10 - повернути власнику.
Речові докази: Ліве бокове дзеркало невстановленого автомобіля, яке поміщено до спец пакету № 2252810 та фрагменти скла і пластику, які поміщено до спец пакету № 03345345, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Сквирського ВП ГУНП в Київській області - знищити.
Речовий доказ: Автомобіль марки "CHEVROLET AVEO" державний номерний знак НОМЕР_5 , який згідно Свідоцтва про про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 від 29.01.2016 року належить ОСОБА_9 та, який зберігається у ОСОБА_9 - залишити останньому.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_10