22 травня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
представника цивільного відповідача ПАТ «Київський страховий дім» ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, вдівця, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого менеджером у ФОП ОСОБА_12 , раніше судимого:
- 06.07.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;
- 27.05.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2, 69, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна що належить засудженому на праві власності, крім житла. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2014 року відповідно до ст. 82 КК України невідбуте покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 7 місяців та 9 днів замінено на покарання у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку. 11.01.2016 року знятий з обліку по відбуттю покарання;
- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 286 та ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 16.07.2015 року близько 22 год., керуючи автомобілем «ВМW 3231», номерний знак НОМЕР_2 по вул.П.Мирного зі сторони Проспекту Миру в напрямку до вул.Озерної у м.Хмельницькому, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився автомобіль «Gееly СК», номерний знак НОМЕР_3 , та на якому перебували пішоходи, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, не зменшив швидкості руху автомобіля, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, таким чином порушивши вимоги п. 18.4 ПДР України та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину вулиці П.Мирного на нерегульованому пішохідному переході з правої сторони ліворуч відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки з розривом сухожилку довгої головки біцепса, внутрішньосуглобного багатоуламкового перелому лівої великогомілкової кістки, уламкового перелому лонної і сідничної кісток зліва та правої сідничної кістки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; струсу головного мозку, рани обох повік лівого ока, лівої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; рани лівої кисті, яка за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Тобто ОСОБА_8 своїми діями порушив наступний пункт Правил дорожнього руху, затвердженних Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001:
- п. 18.4. якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухається по сусідніх смугах, повині зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Вищевказані порушення ОСОБА_8 вимог пункту 18.4. Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_8 27.10.2017 близько 03 год. 41 хв., перебуваючи в приміщенні шиномонтажу, що розташований за адресою: м. Хмельницький, Львівське шосе, 57, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що працівник шиномонтажу ОСОБА_13 заснув на своєму робочому місці, шляхом вільного доступу, діючи з корисливих мотивів, з метою власної наживи, умисно, таємно викрав із правої полиці шиномонтажу, вентиль в кількості 2 шт. вартістю за одну штуку 5,91 грн. на загальну суму 11,82 грн., пластир Tip-Top без логотипу TL-120 (125х80мм.) в кількості 3шт. вартістю за одну 36,06 грн. на загальну суму 108,18 грн., пластир Tip-Top TL-115 (90х75мм.) в кількості 12 шт. вартістю за одну 33,40 грн. на загальну суму 400,80 грн., пластир Tip-Top без логотипу TL-110 (75х55мм.) в кількості 8 шт. вартістю за одну 12,91 грн. на загальну суму 103,28 грн., латка безкамерна Tip-Top UP-8 (NEW 55мм) в кількості 8 шт. вартістю за одну 11,13 грн. на загальну суму 89,04 грн., які помістив у кишені своєї куртки. В подальшому, близько 03 год. 47 хв., ОСОБА_8 підійшов до лівої сторони приміщення, де із полиці викрав манометр для підкачування коліс марки «Intertool 10атм» вартістю 160,00 грн., який помістив у карман куртки. Данними діями ОСОБА_8 спричинив ФОП ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 873 грн. 12 коп.
Також, ОСОБА_8 04.11.2017 близько 22 год. 55 хв., перебуваючи у приміщені АЗС з магазином № ВН49, що по Проспекту Миру, 63/2 в м Хмельницькому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з полиці із автомобільними оливами, що у приміщенні АЗС з магазином №ВН49, що по Проспекту Миру, 63/2 в м. Хмельницькому, оливу «Castrol Magnatec» маркування 10W10 об`ємом 1л., вартістю 268 грн. 72 коп., належну ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ», яку заховав під свій одяг, після чого залишив приміщення магазину з вищевказаною оливою, чим завдав ТоОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» матеріальної шкоди на загальну суму 268 грн. 72 коп.
В суді ОСОБА_8 по факту порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, свою винуватість у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнав, показавши, що дійсно у вищевказаний час по вул. П.Мирного у м.Хмельницькому керував зі швидкістю близько 60 км/год. автомобілем «БМВ», який взяв в користування у свого батька. При наближенні до пішохідного переходу, побачив маршрутний транспортний засіб, який стояв праворуч. З-за нього раптово вийшла потерпіла, яку він намагався об`їхати, однак не зміг уникнути зіткнення. В результаті цього зачепив потерпілу та зупинився неподалік. До нього побігли розлючені люди, у зв`язку з чим він залишив місце події. Цивільний позов визнав у повному обсязі.
Окрім визнання обвинуваченим своєї винуватості у порушенні правил дорожнього руху, що спричинили зазначені вище наслідки, вона повністю підтверджена іншими зібраними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що 16.07.2015 року у вечірній час перетинала дорогу по пішохідному переході. Перед переходом зупинився інший автомобіль, за якого на високій швидкості виїхав автомобіль «БМВ» чорного кольору та збив її. В результаті наїзду вона втратила свідомість і отримала ряд травм, через що була змушена тривалий час лікувалась та перенесла оперативне втручання.
Факт отримання потерпілою тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_8 підтверджується даними висновків судово-медичної експертизи № 1020 та № 1133, за підсумками яких у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки з розривом сухожилку довгої головки біцепса, внутрішньо суглобового багатоуламкового перелому лівої великогомілкової кістки, уламкового перелому лонної і сідничної кісток зліва та правої сідничної кістки, струсу головного мозку, забійно-рваних ран обох повік лівого ока, лівої кисті, що могли утворитись при ДТП, яка мала місце 16.07.2015 року. Вказані вище тілесні ушкодження зумовили травматичний шок ІІ ступеня. Переломи кісток тазу, лівої великогомілкової кістки могли утворитись від удару тупими твердими предметами, якими могли бути зовнішні частини транспортного засобу з подальшим падінням потерпілої на лівий лікоть чи випрямлену ліву руку (перелом лівої плечової кістки з розривом сухожилка довгої головки біцепса) та за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Струс головного мозку, рани обох повік лівого ока, лівої кисті, могли утворитися як від ударів тупими твердими предметами, якими могли бути зовнішні частини транспортного засобу, так і при падінні потерпілої та ударі об тверде дорожнє покриття. Струс головного мозку, рани обох повік лівого ока за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Рана лівої кисті за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (т. 1, а.с. 21, 22, 110-112).
Висновком експерта № 1540 від 26.12.2016 року, який проводився на підставі ухвали суду про призначення додаткової судово-медичної експертизи, також підтверджені підсумки зазначеної вище експертизи. В момент отримання вказаних тілесних ушкоджень під час ДТП, вони не були небезпечними для життя, оскільки перераховані вище тілесні ушкодження не зумовили у потерпілої травматичний шок тяжкого ступеня (ІІІ-ІV ступеня).
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.07.2015 року з фотоілюстрацією, план-схемою до нього (т. 2, а.с. 121-127) зафіксоване місце інциденту, дорожня обстановка, наявність пішохідного переходу по вул.П.Мирного та слідів крові на місці наїзду, дані яких повністю узгоджуються з показаннями потерпілої та свідків.Зокрема виявлені сліди свідчать про те, що контакт автомобіля з потерпілою відбувся безпосередньо на пішохідному переході.
Згідно із протоколом огляду транспортного засобу «ВМW 3231», д.н.з. НОМЕР_2 (т. 2, а.с. 130-132), виявлені зовнішні пошкодження автомобіля у вигляді відсутності шматка пластмасової накладки з передньої лівої сторони автомобіля, а саме під його передньою лівою блок фарою, що вказують на контакт даною частиною автомобіля з пішоходом.
Вказане також підтверджується даними висновку експерта № 320А від 19.08.2015 року (т. 1, а.с. 90, 91), згідно якого в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ВМW 3231», номерний знак НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 18.4 ПДР України. В умовах даної пригоди, технічна можливість у водія вказаного автомобіля уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переходу, залежала від виконання ним вимог п.18.4 ПДР України, тобто виконуючи вимоги вказаного пункту ПДР України, водій мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 .
Очевидець події - свідок ОСОБА_15 показав, що у зазначений вище час він керував автомобілем «Gееly СК» зі сторони проспекту Миру в напрямку до мікрорайону «Озерна». Наближаючись до пішохідного переходу та рухаючись в правій крайній смузі він загальмував, пропускаючи пішохода. Ліворуч його, на швидкості приблизно 80-100 км/год, обігнав автомобіль темного кольору збив жінку та не зупиняючись покинув місце дорожньо-транспортнрої пригоди.
Очевидець події - свідок ОСОБА_16 показав, що у зазначений вище час перебуваючи на робочому місці на АЗС по вул. Панаса Мирного, 5/1 у м. Хмельницькому почувши звук різкого гальмування та крики, через вікно побачив жінку яка лежала на проізній частини дороги та транспортний засіб темного кольору який покидав місце дорожньо-транспортної пригоди.
У відповідності до протоколів проведених слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_17 і ОСОБА_15 (т. 1, а.с. 43-54), ними продемонстроване місце розташування автомобіля «БМВ» (на пішохідному переході по вул. П.Мирного) в момент наїзду на потерпілу, що повністю узгоджується з їх показаннями, наданими в судовому засіданні, показаннями потерпілої та іншими дослідженими доказами по справі.
При проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_8 , останній виставив автомобіль на проїзній частині, коли вперше побачив пішохода на переході (т. 1, а.с. 100-104).
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_8 , який допустив порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Окрім визнання обвинуваченим своєї винуватості по факту крадіжки у ФОП ОСОБА_14 , крадіжки у ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ», вчиненої повторно, вина ОСОБА_8 повністю підтверджена іншими зібраними доказами:
Даними протоколів прийняття заяв свідка ОСОБА_13 , потерпілої ОСОБА_14 , ОСОБА_18 (т. 4 а.с. 136, 139, 180), провчинні кримінальні правопорушення, в яких вони повідомили про крадіжки належного їм майна; відношенням про вартість викраденого майна від 02.11.2017, 22.11.2017 накладними (т. 4 а.с. 137, 151, 181-183); даними протоколів огляду місця події з ілюстративними таблицями від 02.11.2017, 24.11.2017, 19.12.2017 (т. 4 а.с. 141-145, 186-189, 211-216), де зафіксовано, звідки викрадалось майно обвинуваченим та механічні пошкодження автомобіля «ВМW 3231», номерний знак НОМЕР_2 , що повністю узгоджується з показаннями обвинуваченого та потерпілих стосовно місць скоєння злочинів; постановою про визнання їх речовими доказами від 06.11.2017 (т. 4 а.с. 153); протоколом огляду диска з ілюстративними таблицями від 06.11.2017 з відеозаписом з камер відеоспостереження території та приміщення шиномонтажу, що розташований за адресою: м. Хмельницький, Львівське шосе, 57, де зафіксовано факт крадіжки, скоєної ОСОБА_8 та диском (т. 4 а.с. 155-187); даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.11.2017, де свідок ОСОБА_13 впізнає особу під № 3 ОСОБА_8 за рисами обличчя, як таку що перебувала біля приміщення шиномонтажу, що розташований за адресою: м. Хмельницький, Львівське шосе, 57, де було викрадено майно (т. 4 а.с. 168-170); речовими доказами автомобілем «ВМW 3231», номерний знак НОМЕР_2 , DVD-R диском та постановами про визнання їх речовими доказами від 19.12.2017, 24.11.2017 (т. 4 а.с. 176, 190).
Таким чином, дії ОСОБА_8 по факту порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Дії ОСОБА_8 по факту заподіяння ФОП ОСОБА_14 майнової шкоди слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Дії ОСОБА_8 по факту заподіяння ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» матеріальної шкоди слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_8 раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, вдівець, перебуває у громадянському шлюбі, працює, на утриманні має малолітню дитину.
Знаходиться на профілактичному обліку в ХОНД з діагнозом «Епізодичне вживання наркотиків».
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 694 від 21.12.2017 року ОСОБА_8 будь-яким психічним розладом у теперішній час не страждає, не страждав таким і на період інкримінованого йому злочину, а тому може та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Отже, на підставі висновку даної експертизи, а також у сукупності зі всіма дослідженими судом доказами, суд визнає обвинуваченого осудним.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є те, що він визнав свою вину повністю, частково відшкодував збитки потерпілій ОСОБА_5 в розмірі 7000 грн., повністю відшкодував збитки ФОП ОСОБА_14 , ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ»,та те, що він має на утриманні малолітню дитину, стосовно якої не позбавлений батьківських прав.
Обставиною, що обтяжують покарання, є рецедив злочину.
З огляду на викладене, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого злочину ОСОБА_8 , а також того, що останній раніше судимий та на шлях виправлення не став, йому слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням. На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для запобігання вчинення винним злочинів у майбутньому.
Окрім того, суд вважає за необхідне призначити винному додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, з огляду на грубість порушень Правил дорожнього руху, які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками скоєного, а також того, що обвинуваченим не надано жодного підтвердження, що використання автомобіля є єдиним джерелом його існування.
До того ж, ОСОБА_8 вже засуджувався за ч. 2 ст. 286 КК України і йому призначалось додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Не зважаючи на це, останній знову вчинив злочин проти безпеки дорожнього руху, керуючи автомобілем.
При призначенні покарання також враховується позиція потерпілої, яка вважає, що ОСОБА_8 у своїх діях не розкаявся та його слід ізолювати від суспільства.
На думку суду дані міри покарання є справедливими, необхідними і достатніми для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до відповідачів ОСОБА_8 , ПАТ «Київський страховий дім» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)
При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»)
Згідно із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до абз. 2 п. 5 цієї ж постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Представник цивільного відповідача ПАТ «Київський страховий дім», повідомлена про час та місце судового засідання, до суду не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Позовні вимоги до ПАТ «Київський страховий дім» даним товариством, відповідно до письмових заперечень, не визнаються, оскільки ОСОБА_19 та власник транспортного засобу ОСОБА_20 , не звернулись протягом трьох робочів днів із повідомленням про настання страхового випадку. Крім того представник страхової компанії вважає, що позовні вимоги до ПАТ «Київський страховий дім», є безпідставними, оскільки потерпіла протягом 30-ти діб з дня повідомлення про ДТП, не подала страховику заяву про страхове відшкодування з відповідними додатками. Представник страхової компанії вважає, що витрати на лікування потерпілої не підтвердженні документально відповідним закладом охорони здоров`я, а виплата їй у вигляді допомоги по тимчасовій непрацездатності, повністю компенсувала втрату заробітної плати (доходу).
Позовна вимога до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення з нього моральної шкоди в сумі 150000 грн. 00 коп. останнім визнана.
Згідно із ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Відповідно до п. 26.2 ст. 26 вказаного Закону мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
При вирішенні позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди: з ПАТ «Київський страховий дім» в сумі 2500 грн. та з обвинуваченого ОСОБА_8 в сумі 150000 грн., слід зазначити наступне.
Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача та обсяг відповідальності, який покладається при її відшкодуванні на кожного із відповідачів, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним в якій визнано обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_5 була завдана моральна шкода, що полягає в перенесених нею моральних стражданнях та фізичному болі в зв`язку із заподіянням вищевказаних тілесних ушкоджень, вимушених змінах звичного для нею способу життя на період лікування.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд приймає до уваги тяжкість заподіяних позивачу тілесних ушкоджень, характер, обсяг, тривалість моральних страждань та керуючись принципами справедливості та виваженості, виходить з засад добросовісності та розумності та приходить до висновку, що сума спричиненої моральної шкоди, зазначена позивачем в сумі 150000 грн., яка визнана ОСОБА_8 , з урахуванням обставин справи та зібраних по ній доказів у їх сукупності, підлягає до задоволення.
Згідно ст. 26-1 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.
Враховуючи надані роботодавцем потерпілої ОСОБА_5 відомості про оплату листків тимчасової непрацездатності за весь період перебування потерпілої у стані тимчасової непрацездатності з 16.07.2015 року по 01.08.2016 року, з 12.10.2016 року по 23.11.2016 року та з 18.10.2016 року по 23.11.2016 року розрахунок середнього заробітку, підлягає відшкодуванню страховиком ПАТ «Київський страховий дім» потерпілій ОСОБА_5 та розраховується наступним чином.
ОСОБА_5 оплачено за листками непрацездатності відповідно до довідок № 21 від 09.02.2017 року (т.3 а.с. 125, № 24 від 17.02.2017 року (т.3 а.с. 127), № 01-31/62 від 14.11.2016 року (т.3 а.с. 126), наданих Управлінням культури і туризму Хмельницької міської ради, в якому потерпіла працює провідним бібліотекарем за період з 16.07.2015 року по 01.06.2016 року та з 12.10.2016 року по 23.11.2016 року, всього 20 775, 04 грн. + 2 906, 66 грн. = 23 681, 7 грн., що складає 70 % від 100% середньої заробітної плати.
Крім того, з ОСОБА_8 стягуються процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи по справі в сумі 441 грн. 94 коп., що підтверджується відповідною довідкою (т. 1, а.с. 89).
Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою не обирався, так як такий обраний по іншому кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 286 та ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки;
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 150000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 441 (чотириста сорок одна) грн. 94 коп.
Речовий доказ автомобіль «ВМW 3231», д.н.з. НОМЕР_2 (т. 2, а.с. 128, 140, 239), - залишити за належністю ОСОБА_20 .
Вилучені під час проведення обшуку кв. АДРЕСА_2 документи (свідоцтво про закінчення навчального закладу з підготовки водіїв, фотокартку, поліс АС16203487, копію паспорту ОСОБА_8 , картку фізичної особи-платника податків, картку водія та талон), які знаходяться в матеріалах кримінального провадження (т. 2, а.с. 143, 146), - повернути за належністю ОСОБА_8 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: