УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 23 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 червня 2018 року старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 23 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, про арешт майна, а саме:

-автомобіля марки «MASERATI» модель «LAVANTE» д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , (дружина підозрюваного ОСОБА_4 ) яким фактично користується ОСОБА_4 та який відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 ;

-будинку, з господарським будівлями та земельною ділянкою площею 2300 кв.м. (реєстраційний номер майна: 24818984), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_4 розміром - 1/6, на підставі свідоцтва про право власності 15 від 20.04.1998 видане Виконавчим комітетом Вельбівської сільської ради;

-пошивочного цеху (реєстраційний номер майна:4203038), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 519,6 кв.м.) будівля пошивочного цеху літ «А», огорожа №1-2 замощення І, перебуває у приватній частковій власності ОСОБА_4 розміром 1/1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 15.11.2004 видане Виконавчим комітетом Глибоцької селищної ради, рішення №13/66 від 15.11.2004;

-квартири, загальною площею 128,70 кв.м. (реєстраційний номер майна:17810325), розташована за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває у приватній частковій власності ОСОБА_4 розміром 1/1.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 23 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у першій половині 2017 року громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вирішив вчинити на території Черкаської області терористичні акти, а саме із застосуванням зброї вбити громадян України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які на думку ОСОБА_4 винні у перешкоджанні здійснення його батьком - ОСОБА_10 підприємницької діяльності на території Чорнобаївського району Черкаської області, а також смерті його матері ОСОБА_11 .

Діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 , з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, розпочав організовувати вчинення терористичного акту вбивства із застосуванням зброї громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, здійснюючи організацію готування до вищевказаного злочину, ОСОБА_4 наприкінці червня початку липня 2017 року (точної дати та часу слідством не встановлено) перебуваючи біля аквапарку «Острів скарбів» (Запорізька обл., Якимівський район, смт. Кирилівка), з метою залучення співучасників вчинення терористичного акту зустрівся з громадянином України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та не повідомляючи останньому свій злочинний намір, запропонував за грошову винагороду здійснити спостереження за декількома громадянами, не конкретизувавши їх установчі дані.

Отримавши згоду ОСОБА_12 на співпрацю, ОСОБА_4 запропонував для детального обговорення вказаного питання провести зустріч у м. Києві, а також повідомив ОСОБА_12 номер власного мобільного телефону НОМЕР_3 , за яким необхідно було підтримувати зв`язок.

Приблизно через два-три дні (точної дати та часу слідством не встановлено), ОСОБА_4 , на виконання власного злочинного умислу зустрівся в другій половині дня із ОСОБА_12 на одній із автозаправочних станції, що знаходиться на виїзді з м. Києва в сторону Черкаської області (точної адреси слідством не встановлено) та повідомив останньому установчі дані осіб, за якими необхідно було здійснити спостереження, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , надавши фотокартки із зображенням ОСОБА_8 , на яких власноручно намалював схему проїзду до їх будинку, що знаходиться на території с. ЛящівкаЧорнобаївського району Черкаської області, а також зазначив прізвища та імена вказаних осіб.

Приблизно у серпні 2017 року, (точної дати та часу слідством не встановлено), продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір ОСОБА_4 близько 10 години зустрівся з ОСОБА_12 біля будинку № 35 по вулиці Кіквідзе у м. Києві та запропонував за грошову винагороду встановити місце проживання ОСОБА_7 , а також здійснити спостереження за ним, аби з`ясувати спосіб його життя та встановити місця його постійного перебування, на що ОСОБА_12 надав згоду.

Того ж дня, переслідуючи власний злочинний намір та намагаючись остаточно залучити ОСОБА_12 як виконавця вчинення терористичних актів, близько 12 години ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_12 біля будинку 35 по вулиці Кіквідзе у м. Києві та передав йому грошові кошти у сумі близько 400 000 гривень (еквівалент 15 000 доларів США), аркуш паперу, на якому від руки були здійснені написи щодо адрес проживання та можливого перебування ОСОБА_7 , а також транспортного засобу, який використовує останній.

В грудні 2017 року - січні 2018 року (точної дати та часу слідством не встановлено), ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати вказаний злочинний намір, переконавшись в спроможності ОСОБА_12 вчинити злочин, остаточно вирішивши залучити його як виконавця запланованих терористичних актів, зустрівся з ОСОБА_12 в ресторані швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11) та запропонував останньому за грошову винагороду в розмірі 55 000 доларів США з метою залякування мешканців с. ЛящівкаЧорнобаївського району Черкаської області вчинити терористичні акти, а саме з використанням зброї вбити ОСОБА_7 , а також із застосуванням гранатомета вистрілити в будинок, в якому проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою завдання їм тяжких тілесних ушкоджень або вбивства останніх.

ОСОБА_12 , не сприймаючи реально слова та наміри ОСОБА_4 , відкрито не відмовився на пропозицію останнього.

Разом з цим, у період до 11.05.2018 ОСОБА_12 , під час неодноразових телефонних розмов зі ОСОБА_4 , переконався у реальності злочинних намірів останнього та намагаючись відвернути негативні наслідки, звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою і дав при цьому згоду на проведення передбачених КПК України заходів, спрямованих на викриття і документування злочинних дій ОСОБА_4 , виконуючи при цьому роль особи, яка повинна була безпосередньо виступити виконавцем терористичних актів.

У подальшому, 16.05.2018 приблизно о 22 годині ОСОБА_12 діючи з метою викриття та документування протиправної діяльності ОСОБА_4 зустрівся з останнім в ресторані «Тандир» ( АДРЕСА_4 ) та повідомив, що встановив місце проживання ОСОБА_7 . У відповідь ОСОБА_4 підтвердив свій злочинний намір та надав ОСОБА_12 вказівку щодо прискорення вчинення терористичних актів, які призведуть до вбивства ОСОБА_7 , а в подальшому до загибелі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

ОСОБА_13 в свою чергу, намагаючись не допустити вчинення реального злочину та відвернути пошук ОСОБА_4 інших виконавців, надав останньому згоду на вчинення вказаного терористичного акту, що призведе до загибелі ОСОБА_7 , зазначивши що для виконання поставленого завдання йому необхідно 10-14 днів.

20.06.2018 близько 17 години 15 хвилин, перебуваючи біля автоцентру за адресою: м. Київ, Столичне Шосе, 90, ОСОБА_12 зустрівся зі ОСОБА_4 та пред`явив останньому для ознайомлення на власному мобільному телефоні марки «Blackview» з ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 заздалегідь підготовлені фотознімки, на яких зображений гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі слідами насильницької смерті, а саме слідами побиття, синців, без зуба, з проникаючим пораненнями та крововиливами на голові з лівої сторони у скроневій зоні, а також наявністю крововиливів біля ока, на щоці, а також зі слідами колотих та різаних ран холодною зброєю в районі черева, як доказ вчинення терористичного акту, що призвів до загибелі ОСОБА_7 .

Ознайомившись із наданими фотознімками та переконавшись, що ОСОБА_13 вчинив терористичний акт, що призвів до загибелі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 обговорив з ОСОБА_12 умови розрахунку за вчинений злочин, зокрема повідомив, що заплатить йому 15 000 доларів США через декілька днів, а решту суми в розмірі 10 000 доларів США через два тижні.

23.06.2018 близько о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в ресторані «Тандир» (Київська обл., смт. Козин, вул. Київська, 11д), будучи впевненими, що ОСОБА_12 вчинив терористичний акт, що призвів до загибелі ОСОБА_7 , передав ОСОБА_12 15 000 доларів США як першу частину винагороди за вчинення терористичного акту, а також обговорив деталі наступного терористичного акту щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Однак терористичні акти, у результаті яких повинні були загинути ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не відбулися, оскільки ОСОБА_12 усвідомлюючи, що ОСОБА_4 пропонує йому вчинити ряд особливо тяжких злочинів, що призведуть до загибелі людей, ще 11.05.2018 звернувся до правоохоронних органів і діяв під їх спостереженням відповідно до вимог чинного законодавства, з метою викриття ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб.

Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, у період з липня 2017 року по 20.06.2018, перебуваючи у м. Києві, за попередньою змовою групою осіб, здійснив організацію готування до терористичного акту вбивства із застосуванням зброї громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: в грудні 2017 року - січні 2018 року в ресторані швидкого харчування «Два Гуся» (м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11) залучив співучасника безпосереднього виконавця злочину ОСОБА_12 ; у період з грудня 2017 року по 11.05.2018 періодично телефонував ОСОБА_12 та наголошував на необхідності якнайшвидшого вчинення терористичного акту, у результаті якого повинні загинути ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; 16.05.2018 приблизно о 22 годині у ресторані «Тандир» (Київська обл., смт. Козин, вул. Київська, 11д) надав ОСОБА_12 вказівку щодо прискорення вчинення терористичних актів, які призведуть до вбивства ОСОБА_7 , а в подальшому до загибелі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; 20.06.2018 близько 17 години 15 хвилин, перебуваючи біля автоцентру за адресою: м. Київ, Столичне Шосе, 90, ознайомившись із доказами вчинення терористичного акту, що призвів до загибелі ОСОБА_7 (фотознімками)обговорив з ОСОБА_12 умови розрахунку за вчинений злочин, зокрема повідомив, що заплатить йому 15 000 доларів США через декілька днів, а решту суми в розмірі 10 000 доларів США через два тижні; 23.06.2018 близько о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в ресторані «Тандир» (Київська обл., смт. Козин, вул. Київська, 11д), будучи впевненими, що ОСОБА_12 вчинив терористичний акт, що призвів до загибелі ОСОБА_7 , передав ОСОБА_12 15 000 доларів США як першу частину винагороди за вчинення терористичного акту, а також обговорив деталі наступного терористичного акту щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

23 червня 2018 року ОСОБА_4 затриманий співробітниками Служби безпеки України, чим припинена його злочинна діяльність.

24 червня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000029 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Санкцією ч. 3 ст. 258 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів у власності підозрюваного ОСОБА_4 перебуває нерухоме майно:

-будинок, з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 2300 кв.м. (реєстраційний номер майна: 24818984), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній спільній частковій власності розміром - 1/6 на підставі свідоцтва про право власності 15 від 20.04.1998 видане Виконавчим комітетом Вельбівської сільської ради;

-пошивочний цех (реєстраційний номер майна:4203038), розташований за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 519,6 кв.м.) будівля пошивочного цеху літ «А», огорожа №1-2 замощення І, перебуває у приватній частковій власності розміром 1/1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 15.11.2004 видане Виконавчим комітетом Глибоцької селищної ради, рішення №13/66 від 15.11.2004;

-квартира складається з трьох житлових кімнат загальною площею 128,70 кв.м. (реєстраційний номер майна:17810325), розташована за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває у приватній частковій власності розміром 1/1.

Також згідно наявної інформації в матеріалах кримінального провадження автомобіль марки «MASERATI» модель «LAVANTE» д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_6 ,яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 .

З метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна, яке може бути призначене ОСОБА_4 судом, що передбачене санкцією ч.3 ст. 258 КК України, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення підозрюваного є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд підозрюваного ОСОБА_4 .

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження № 0000029 від 23 січня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Разом з тим, встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності належить майно, а саме: будинок, з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 2300 кв.м. (реєстраційний номер майна: 24818984), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній спільній частковій власності розміром - 1/6 на підставі свідоцтва про право власності 15 від 20.04.1998 видане Виконавчим комітетом Вельбівської сільської ради; пошивочний цех (реєстраційний номер майна:4203038), розташований за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 519,6 кв.м.) будівля пошивочного цеху літ «А», огорожа №1-2 замощення І, перебуває у приватній частковій власності розміром 1/1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 15.11.2004 видане Виконавчим комітетом Глибоцької селищної ради, рішення №13/66 від 15.11.2004; квартира, складається з трьох житлових кімнат загальною площею 128,70 кв.м. (реєстраційний номер майна:17810325), розташована за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває у приватній частковій власності розміром 1/1.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для часткового накладення арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_14 , передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Однак як вбачається з матеріалів клопотання слідчий просить також накласти арешт на автомобіль марки «MASERATI» модель «LAVANTE» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , та яким фактично користується ОСОБА_4 , з метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна, яке може бути призначене ОСОБА_4 судом, що передбачене санкцією ч.3 ст. 258 КК України, у вчиненні якого він підозрюється.

Положення ч.5 ст.170 КПК України передбачають накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , немає жодного з наведених в ч.5 ст.170 КПК України процесуальних статусів в кримінальному провадженні № 0000029 від 23 січня 2018 року, а тому відсутні підстави для накладення арешту на наведене в клопотанні слідчого майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме автомобіль марки «MASERATI» модель «LAVANTE» д.н.з. НОМЕР_1 з метою забезпечення його конфіскації, тому в цій частині клопотання слідчого слід відмовити.

Крім того,відповідно до положень п.п.1,2 ч.2 ст. 170 КПК України передбачена можливість акладення арешту на майно третіх осіб,з метою забезпечення речових доказів або спеціальної конфіскації,проте слідчий такої мети арешту автомобіля в клопотанні не наводив,що виключає можливість накладення арешту на автомобіль з метою,яка не була зазначена у клопотанні.

За таких обставинах клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 23 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме:

-будинок, з господарським будівлями та земельною ділянкою площею 2300 кв.м. (реєстраційний номер майна: 24818984), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_4 розміром - 1/6, на підставі свідоцтва про право власності 15 від 20.04.1998 видане Виконавчим комітетом Вельбівської сільської ради;

-пошивочний цех (реєстраційний номер майна:4203038), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 519,6 кв.м.) будівля пошивочного цеху літ «А», огорожа №1-2 замощення І, перебуває у приватній частковій власності ОСОБА_4 розміром 1/1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 15.11.2004 видане Виконавчим комітетом Глибоцької селищної ради, рішення №13/66 від 15.11.2004;

-квартира, загальною площею 128,70 кв.м. (реєстраційний номер майна:17810325), розташована за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває у приватній частковій власності ОСОБА_4 розміром 1/1.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1