Провадження № 1-кс/520/5465/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваної адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючої інспектором прикордонного контролю 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 1 категорії (тип А), старшого прапорщика, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у місті Одесі постійно мешкає громадянин ОСОБА_8 . У серпні 2018 року останній вирішив здійснювати перевезення багажу з товарами народного споживання, яків ввозитимуться на територію України з Республіки Туреччина через «Міжнародний аеропорт «Одеса»» авіатранспортом.

Реалізуючи свої законні наміри, громадянин ОСОБА_8 почав з`ясовувати правильність порядку перевезення багажу з товарами народного споживання, які ввезені на територію України з Республіки Туреччина через «Міжнародний аеропорт «Одеса»» авіатранспортом, порядку їх митного контролю та можливих недопущень порушень митного законодавства.

За не встановлених слідством обставин, про вказане дізналась інспектора прикордонного контролю 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_6 , яка підтримувала товариські відносини з ОСОБА_8 . Ініціювавши зустріч з громадянином ОСОБА_8 , ОСОБА_6 повідомила останньому про діючий порядок перевезення вантажів авіатранспортом на території України з інших країн, складнощі у митному оформленні та контролі даних товарів та додала, що підтримує товариські стосунки з працівниками митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса»» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На вказане ОСОБА_8 повідомив їй, що він бажає періодично ввозити вищевказаним способом товари широкого вжитку з Туреччини, та кількість даного товару досить велика. Проаналізувавши одержану інформацію, зважаючи на товариські відносини з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у ОСОБА_6 виник злочинний намір спільного з останніми незаконного збагачення шляхом вимагання та одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів.

Так, 06.09.2018 ОСОБА_6 за допомогою засобів телефонного зв`язку зв`язалася з ОСОБА_8 та домовилась про зустріч, з метою реалізацію спільного з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинного плану, діючи за попередньою змовою з вищевказаними посадовими особами.

06.09.2018 у визначеному попередньо ОСОБА_6 місці вона зустрілась з громадянином ОСОБА_8 , будучи обізнаною в намірах останнього на перевезення багажу з товарами народного споживання на територію України з Республіки Туреччина через «Міжнародний аеропорт «Одеса»» авіатранспортом, повідомила про можливі негативні наслідки у вигляді адміністративної відповідальності та вилучення товарів у разі, якщо не сплачувати неправомірну вигоду службовим особам митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса»» Одеської митниці ДФС ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у чітко визначеному ними розмірі.

У подальшому 09.09.2018, 10.09.2018 та 08.10.2018, перебуваючи у м. Одесі, реалізуючи спільний з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинний намір незаконного збагачення, на виконання відведеної останніми їй завчасно ролі пособника, особисто виказала громадянину ОСОБА_8 прохання надати їй, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів двома частинами на загальну суму 520 доларів США за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_8 , як того, хто надає неправомірну вигоду, службовими особами митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса»» Одеської митниці ДФС ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дій з використанням наданої їм влади та службового становища, а саме за не проведення належного митного контролю належного ОСОБА_8 багажу з товарами народного споживання, які ввезені на територію України з Республіки Туреччина через «Міжнародний аеропорт «Одеса»» авіатранспортом.

14.09.2018 близько 11.00 години, перебуваючи на перехресті вул. Малої Арнаутської та Катериненської у м. Одесі, та 12.10.2018 близько 8.05 години, перебуваючи у автомобілі «CHEVROLET Aveo» держаний номер реєстрації НОМЕР_1 на автозаправному комплексі «WOG» за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольска дорога 3/1, діючи кожного разу як пособник, з тих же мотивів сприяючи приховуванню вчинення злочину іншими співучасниками, отримала для себе та службових осіб митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса»» Одеської митниці ДФС ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від громадянина ОСОБА_8 завчасно визначену останніми першу частину неправомірної вигоди у сумі 100 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 14.09.2018 становило 2812 грн.), та другу частину неправомірної вигоди у сумі 420 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 12.10.2018 становить 11751 грн.) відповідно, за не вчинення в його інтересах, як того, хто надав неправомірну вигоду дій з використанням наданої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 влади та службового становища, а саме за не проведення належного митного контролю належного ОСОБА_8 багажу з товарами народного споживання, які 13.09.2018 та 12.10.2018 ввезені на територію України з Республіки Туреччина через «Міжнародний аеропорт «Одеса»» авіатранспортом.

Після цього ОСОБА_6 було затримано працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України, а її злочинну діяльність було припинено.

Слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання наявністю необхідності запобігання ризикам можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду на території іншої держави, можливого знищення, приховання або спотворення будь-яку з речей чи документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що проведення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснено з порушенням правил підслідності. Про підозру оголошено лише його підзахисній, при цьому пособникам про підозру не повідомлено. Прокурором не доведено вчинення злочину ОСОБА_6 , й в цілому прокурором не доведено вчинення будь-якого злочину. Ризики не доведені. Підозрювана являється громадянкою України, постійно проживає на території України, має на утриманні двох дітей, 2004 та 2012 року народження, а також батьків пенсіонерів, які потребують догляду, на підтвердження чого надала відповідні документи. З урахуванням викладеного, просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_4 , а також зазначив, щодо відсутності доказів протиправних дій підозрюваної, відсутності ризиків. З урахуванням викладеного, в задоволенні клопотання сторони обвинувачення просив відмовити та застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрювана в судовому засіданні просила не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказавши, що має двох дітей, будь-якого відношення до перетинання через кордон товарів не має, ніяких коштів не вимагала та не передавала.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали, надані сторонами в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.10.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво в проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для неї за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368КК України підтверджується протоколами додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 11.10.2018 року та 12.10.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.10.2018 року, протоколом обшуку автомобіля «Chevrolet Aveo», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , протоколом добровільної видачі, огляду, помітки та вручення грошових коштів від 14.09.2018 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів за ступенем тяжкості, покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання її винною у його вчиненні, а також беручи до уваги значний досвід роботи ОСОБА_6 в органах прикордонної служби, що може свідчити про наявність дружніх зв`язків підозрюваної з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 , обізнаність ОСОБА_6 з порядком перетину через державний кордон України, враховуючи при цьому, що Одеська область межує з Республікою Молдова та не признаною республікою Придністров`я, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду на території іншої держави.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_6 , будучи інспектором прикордонного контролю 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 1 категорії (тип А) має вільний доступ до службових кабінетів вказаного відділу прикордонної служби, у тому числі до електронних баз даних, враховуючи при цьому, що на даний час перша частина ймовірної неправомірної вигоди не відшукана, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого знищення, приховання або спотворення будь-яку з речей і документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Крім того, враховуючи наявні в ОСОБА_6 зв`язки, у тому числі з правоохоронними органами Державної фіскальної служби та Державної прикордонної служби та здобуті навички за 11 років проходження військової служби в органах Державної прикордонної служби України, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого незаконного впливу підозрюваної на свідків в рамках даного кримінального провадження.

Разом з тим, попри вищевказані встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку обставинам ймовірного вчинення підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, ролі, яку остання, згідно клопотання виконувала, ймовірному розміру отриманої неправомірної вигоди, а також характеризуючим даним підозрюваної, яка має на утриманні двох дітей, зокрема малолітню дитину, за якою потрібний постійний догляд та якій необхідна материнська опіка, батьків пенсіонерів, за якими також потрібен догляд, тій обставині, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не судима, має вищу освіту, має постійне місце проживання на території м. Одеси, де вона й зареєстрована, що в сукупності, свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрювану обов`язку носити електронний засіб контролю.

Зокрема, зобов`язання підозрюваної цілодобово не залишати приміщення власного домоволодіння, унеможливить вчинення підозрюваною дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховання або спотворення речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин в рамках даного кримінального провадження, а також незаконного впливу підозрюваної на свідків. В свою чергу покладення на підозрювану обов`язку носити електронний засіб контролю, в сукупності з передбаченими ч. 5 ст. 181 КПК України повноваженням працівників органу Національної поліції, в повній мірі забезпечуватиме можливість здійснення належного контролю за місцезнаходженням підозрюваної.

За таких обставин, враховуючи позитивні характеризуючі дані підозрюваної та вищевстановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваної ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю, зобов`язавши її цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 12.12.2018 року, в межах строку досудового розслідування
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , наступний обов`язок:
-прибувати до слідчого СУ ГУНП в Одеській області за першою вимогою;
- носити електронний засід контролю.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання СУ ГУНП в Одеській області.
Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу покласти на прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1