Справа № 204/3592/18
Провадження № 1-кп/204/478/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю потерпілого: ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, холостого, не працюючого, раніше судимого:
- 19 вересня 2001 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
-15 серпня 2002 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати до невідбутого строку за вироком від 19.09.2001 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 18 липня 2006 року Першотравенським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 15 листопада 2006 року Першотравенським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати до невідбутого строку за вироком від 18.07.2006 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 23 червня 2011 року Першотравенським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 28.08.2017 року з Синельниковської ВК №94 Дніпропетровської області по відбиттю строку покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в смт. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, холостого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та у квітні 2018 року повторно став на шлях вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, вчиняючи злочин повторно, 02 квітня 2018 року приблизно о 00.00 години, разом з раніше йому знайомим ОСОБА_8 , слідуючи по пішохідній доріжці мосту, що розташований по вул. Щепкіна у м. Дніпро, над залізничними коліями, побачили раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , який рухався попереду у напрямку автосалону «Audі», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Івана Єзау, буд.3, майно якого визначили, як об`єкт свого злочинного посягання, і маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 вступив у попередню змову з ОСОБА_8 на вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиняючи злочин повторно, ОСОБА_7 спільно зі співучасником злочину ОСОБА_8 , того ж дня тобто 02 квітня 2018 року приблизно о 00.00 годині, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, погоджено в групі осіб, наблизившись ззаду до потерпілого ОСОБА_11 , умисно нанесли останньому не менше одного удару рукою в область потилиці та не менше одного удару ногою в область лівої ноги, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_11 , втративши рівновагу впав на землю, зазнавши фізичного болю.
Далі, усвідомлюючи свою кількісну та фізичну перевагу, ОСОБА_7 спільно зі співучасником злочину ОСОБА_8 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, наблизившись до лежачого на землі потерпілого ОСОБА_11 , нанесли останньому не менше трьох ударів руками в область голови, спричинивши фізичний біль та застосувавши таким чином насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Після чого, не зупиняючись на досягнутому, користуючись тим, що воля потерпілого до надання можливого опору подавлена, ОСОБА_7 спільно з співучасником злочину ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, відкрито викрали чуже майно яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Prime (SM-G531HZDDSEK), imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , кольору «Gold», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/342 від 15.05.2018 року, станом на 02.04.2018 року становить 558,67 гривень, в середині якого знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 , яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, грошові кошти на якій були відсутні, сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон», яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, грошові кошти на якій були відсутні; зовнішній акумулятор (power bank) «Носо» на 3000 mAh», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/342 від 15.05.2018 року, станом на 02.04.2018 року становить 227,80 гривень; гаманець чорного кольору, який для потерпілого не представляє матеріальної цінності, всередині якого знаходились грошові кошти у розмірі 16 гривень; навушники марки «SONY», які для потерпілого не представляють матеріальної цінності, а всього на загальну суму 802,47 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на зазначену суму, після чого, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, а також підтвердив пояснення, надані суду потерпілим ОСОБА_6 , просив суворо не карати. Пояснив, що дійсно, в час та у місці, зазначеному у обвинувальному акті, він разом з своїм знайомим ОСОБА_8 відкрито викрали майно потерпілого ОСОБА_6 .. В скоєному розкаюється.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, а також підтвердив пояснення, надані суду потерпілим ОСОБА_6 , просив суворо не карати. Пояснив, що дійсно, в час та у місці, зазначеному у обвинувальному акті, він разом із своїм знайомим ОСОБА_7 відкрито викрали майно потерпілого ОСОБА_6 . В скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що 02 квітня 2018 року, приблизно о 00.00 годині, він повертався з роботи, з автовокзалу. Проходячи по пішохідній доріжці мосту, що розташований по вул. Щепкіна у м. Дніпро, над залізничними коліями, несподівано на нього напали, а саме, він відчув удар по голові, потім по нозі, він упав на землю і побачив над ним двох чоловіків, як пізніше з`ясувалося ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Він бачив, що ОСОБА_7 вдарив його по нозі. Потім було ще декілька ударів по голові. Йому було дуже болячи і в цей же час ОСОБА_7 забрав в нього мобільний телефон і гаманець, ОСОБА_8 при цьому знаходився поруч. Після чого вони втекли. Потім він піднявся і по другому телефону, який залишився у нього, подзвонив у поліцію. Після чого, він разом із поліцейськими поїхали шукати злочинців. Коли вони проїжджали біля ломбарду на пл.Островського, то біля вказаного ломбарду він побачив ОСОБА_8 і повідомив поліцейських, що це злодій, який напав на нього. Потім працівники поліції затримали ОСОБА_12 і знайшли у нього викрадений мобільний телефон. Пізніше поліцейські затримали і ОСОБА_7 , який знаходився неподалік. Пізніше в райвідділі при проведенні впізнання, він впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він зазначає, спричинені йому злочином збитки відшкодовані у повному обсязі, претензий матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 він не має, просить суд суворо їх не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Не заперечував щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 (а.п.24-40), особу обвинуваченого ОСОБА_8 (а.п.48-56), протоколи оглядів місця події від 02 квітня 2018 року, з фототаблицею (а.п.10-11,12, 14,15), висновок експерта №26/4.6/495 від 27.04.2018 року (а.п. 114-123), звіт про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.113), звіт про фактичні затрати на проведення експертизи (а.п.135), висновок експерта №11/12.1/342 від 15.05.2018 року (а.п.136-143), звіт про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.135), постанови про визнання речовими доказами від 21.05.2018 року від 03.05.2018 року (а.п.104,125,145), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених:
- ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;
- ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. Так обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, має не зняту і непогашену у встановленому Законом порядку судимість, знаходячись на волі, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за обставинами, викладеними у вироку, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює. Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку. Як обставину, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд враховує рецидив злочину. На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.
02 квітня 2018 року обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 по данному кримінальному провадженню обрано запобіжний захід-тримання під вартою.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України , з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. Так обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює. Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 186 КК України, так як саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
02 квітня 2018 року обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 по данному кримінальному провадженню обрано запобіжний захід-тримання під вартою.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно наданої довідки, та фактичну вартість проведення судово-трасологічної експертизи, згідно наданої довідки.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_9 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання: 4 роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 відраховувати з дня затримання з 02 квітня 2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання: 3 роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 відраховувати з дня затримання з 02 квітня 2018 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1