Справа № 171/1463/18
Ухвала

Іменем України

21 липня 2018 року м. Апостолове
Слідчий суддя Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0000761 від 18.07.2018 року старшим слідчим слідчого відділення Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 клопотання про арешт майна, -
встановив:
19.07.2018 року до суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке обґрунтовано тим, що 18.07.2018 року о 17.15 годині, водій вантажного автомобіля "ДАФ" р/н " НОМЕР_1 " ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території ТОВ «Трубпласт» по вул. Визволення, 107 А, м. Апостолове, Дніпропетровської області, під час відвантаження щебню, порушуючи правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, допустив контакт причепу автомобіля з високовольтною лінією, внаслідок чого був уражений електричним струмом, після чого відразу ж помер на місті.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 193 від 19.07.2018 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок впливу електричного струму.

18.07.2018 СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000761 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 272 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження під час проведення огляду місця події території підприємства ТОВ «Трубпластик», розташованого по вул. Визволення, 107 А в м. Апостолове Дніпропетровської області вилучено автомобіль «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп самоскид «JANMIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким ОСОБА_7 допустив контакт з високовольтною лінією, внаслідок чого був уражений електричним струмом.

В ході огляду вказаних автомобіля та причепу встановлені сліди пошкоджень на причепі.

Власником автомобіля «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа самоскиду «JANMIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_8 . Вказаними автомобілем та причепом ОСОБА_7 користувався на підставі договору оренди транспортного засобу № 01012018-4 від 02.04.2018 року.

Порушуючи правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, ОСОБА_7 під час використання вищевказаного транспортного засобу, допустив ураження струмом, внаслідок чого помер.

Отже, автомобіль «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причеп самоскид «JANMIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які тимчасово вилучені, можуть мати сліди злочину, у тому числі ті, що стосуються охорони безпеки праці.

Вилученні предмети є тимчасово вилученим майном, щодо якого є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Вилучені в ході огляду предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні.

18.07.2018 вилучені транспортні засоби визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.

Так як внаслідок пошкодження транспортні засоби не можливо транспортувати, вони залишені на зберіганні представнику ТОВ «Трубпласт» на території підприємства ТОВ «Трубпластик», розташованого по вул. Визволення, 107 А в м. Апостолове, Дніпропетровської області.

Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони володіння, користування, розпорядження вилученими речами, призведе до їх приховування, пошкодження, псування, продовження використання у протиправний спосіб, продовження вчинення з їх використанням інших злочинів.

В загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, та неможливості досягнення мети кримінального провадження в подальшому.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна.

Правова підстава арешту майна (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України): збереження речових доказів.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи переважання інтересів суспільства у розкритті кримінального правопорушення над негативними наслідками арешту майна для інших осіб, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном підлягає тимчасовому обмеженню на підставі відповідної ухвали слідчого судді, тому звернулись до суду з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки підстав для його задоволення не має.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання та наданих до нього матеріалів, досліджених в судовому засіданні, в провадженні СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000761 від 18.07.2018 року.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

18.07.2018 року постановою старшого слідчого ОСОБА_4 автомобіль «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причеп самоскиду «JANMIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 , були визнанні речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000761 від 17.07.2018 року.

Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно відповідає вказаним вище критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на таке майно.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний транспортний засіб та кусачки можуть бути доказами злочину у даному провадженні, а також необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, чому і має сприяти застосування таких заходів.

Разом з тим, на даний час стороною обвинувачення не доведено обставин, які б свідчили про необхідність обмеження правомочності власника щодо користування майном, тому клопотання слід ззадовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 369, 370,371, 372, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке є речовим доказом, а саме: автомобіль «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , причепу самоскиду «JANMIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 шляхом заборони власнику ОСОБА_8 вчиняти будь-які дії щодо відчудження та розпорядження вказаним майном без обмеження права власника користування арештованим майном.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвалу суду направити Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Апостолівського районного суду ОСОБА_1