Справа № 572/2867/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001155 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України об`єднаного з кримінальним провадженням № 0001092 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст..185, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гулівці, Білогірського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 29.06.2016 року Сарненським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити, встановивши іспитовий строк в 1 рік, 15 листопада 2017 року Сарненським районним судом за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити, встановивши іспитовий строк в 3 роки, за участю сторін кримінального провадження, прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 22.10.2017 р.приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи на території господарства по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно проник до підсобного приміщення, звідки таємно викрав належний ОСОБА_7 зварювальний апарат вартістю 825 грн, чим заподіяв останньому збитків на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за суд кваліфікує за ч.3 ст 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

05.11.2017 р., приблизно о 21 год.40 хв., повторно, ОСОБА_3 , перебуваючи на території господарства по АДРЕСА_3 , незаконно проник до підсобного приміщення, звідки таємно намагався викрасти належний ОСОБА_8 зварювальний апарат марки «Темп» вартістю 3549 грн. Проте, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був виявлений потерпілим ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням до іншого приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, який у вчиненому щиро розкаявся, з приводу чого надав суду показання, які повністю відповідають обставинам, встановленим цим вироком, тобто обвинувачений підтвердив в судовому засіданні такі фактичні обставини справи як час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому діянь при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. .

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в наданих письмових заявах щодо покарання поклалися на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - в разі скоєння особою під час іспитового строку нового злочину, суди повинні розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, як це вбачається з норми статті 12 і санкції інкримінованих статей, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, обставини, що обтяжують покарання - не встановлено.

Згідно довідок лікаря-психіатра від 24.10.2017 р. та лікаря-нарколога від 24.10.2017р. Сарненської ЦРЛ, ОСОБА_3 на обліках не перебуває. Будь-які інші характеризуючі особу ОСОБА_3 матеріали відсутні.

При призначенні виду та міри покарання суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі з визначенням покарання за вчинення кримінальних правопорушень відповідно до положень статей 71 та 70 КК України враховуючи наявність не відбутого покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, яким ОСОБА_3 засуджено до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнено, встановивши іспитовий строк в 3 роки.

На даний час Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Вказаний закон набрав чинності з 21 червня 2017 року.

З урахуванням зазначених змін до закону, ОСОБА_3 слід зарахувати у строк відбуття покарання період його попереднього ув`язнення з 19 липня 2018 року по день набрання даним вироком законної сили за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:

За ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.5 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Продовжити ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Зарахувати ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 19 липня 2018 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 19.07.2018 року

Речові докази: зварювальний апарат повернути потерпілому ОСОБА_7 , зварювальний апарат марки «Темп» повернути потерпілому ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівнен¬ської області через Сарненський районний суд Рівнен¬ської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя