Номер провадження: 11-сс/785/1667/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

Головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого, в якій заявники просили внести зміни до постанови слідчого ОСОБА_11 від 20.08.2018 року, встановити необґрунтованість дій слідчого ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_12 щодо вказаної постанови, встановити доцільність питання про передачу матеріалів справи за кримінальним провадженням №0003743 до суду на заочне рішення.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що рішення слідчого, яке оскаржується у скарзі, не може бути оскаржене згідно з положеннями ст.303 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на бездіяльність слідчого.

Свої вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що, на її думку, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя допустив порушення норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для кримінального правопорушення, а викладені в ухвалі висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача; думку ОСОБА_7 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги і просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновків про таке.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частинами 1, 3 статті 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

До них відносяться: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом .

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя не з`ясував суті скарги та її вимог.

В судовому засіданні Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_7 пояснила, що оскаржувала бездіяльність слідчого, яка полягала в тому, що він виніс постанову від 20.08.2018 року про визнання ї потерпілою у кримінальному провадженні в той час, як досудове розслідування було зупинене. Зазначене, на думку скаржниці, є істотним порушенням вимог КПК України. Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що оскаржувана постанова була винесена слідчим у період, коли досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинене, що свідчить про те, що доводи ОСОБА_7 про незаконність дій слідчого щодо винесення постанови від 20.08.2018 року та його бездіяльності в частині невідновлення досудового розслідування потребують додаткової перевірки слідчим суддею.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково. Оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого такою, що підлягає розгляду, та повернути матеріали за скаргою в той же суд на новий розгляд іншим слідчим суддею.

Разом з цим, оскільки скарга ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подана до Приморського районного суду м. Одеси, апеляційний суд звертає увагу районного суду на необхідність дотримання слідчим суддею положень ч.2 ст.132 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого, в якій заявники просили внести зміни до постанови слідчого ОСОБА_11 від 20.08.2018 року, встановити необґрунтованість дій слідчого ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_12 щодо вказаної постанови, встановити доцільність питання про передачу матеріалів справи за кримінальним провадженням №0003743 до суду на заочне рішення, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою визнати скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого такою, що підлягає розгляду, та повернути матеріали за скаргою в той же суд на новий розгляд іншим слідчим суддею.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4