Справа № 209/1970/18
Провадження № 1-кп/209/334/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 02 травня 2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, не заміжня, дітей на утриманні не має, працює за наймом, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-24 грудня 2002 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільнилась 02 серпня 2007 року з Чернігівської ВК по відбуттю покарання;

-22 листопада 2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнилась 17 вересня 2012 року умовно-достроково на 6 місяців 3 дні;

-15 квітня 2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучі раніше судима, маючи не погашену та не зняту у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не стала і знову вчинила корисливі злочини.

Так, ОСОБА_5 в кінці січня 2018 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) знаходилась вдома у потерпілого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , який запросив її до себе.

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеда «Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, в січні 2018 року приблизно о 18.00 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи на території будинку АДРЕСА_1 , та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала велосипед «Україна», вартістю 594 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3154-18 від 25 червня 2018 року, завдавши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 594 грн.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_5 з місця кримінального правопорушення зникла, в подальшому розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Повторно, 10 березня 2018 року о 14.00 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 знаходилась на території будинку АДРЕСА_1 , тобто за місцем мешкання ОСОБА_4 . Під час розмови між ними виник словесний конфлікт, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 вийшов з будинку АДРЕСА_1 .

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме: системного блоку ASUS, монітора Packard Bell, клавіатури A4tech, колонок Genius - Акустичні системи, комп`ютерну мишку E-Blue S-brigo.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, 10 березня 2018 року приблизно о 15.00 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 перебуваючи в будинку № 73 по вул. З.Космодем`янської у м. Кам`янському, та переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала системний блок ASUS, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3154-18 від 25 червня 2018 року 2000 грн., монітор Packard Bell, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3154-18 від 25 червня 2018 року 1520 грн., клавіатуру A4tech, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3154-18 від 25 червня 2018 року 160 грн., колонки Genius - Акустичні системи, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3154-18 від 25 червня 2018 року 160 грн., комп`ютерну мишку E-Blue S-brigo, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3154-18 від 25 червня 2018 року 80 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 3920 грн.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_5 з місця кримінального правопорушення зникла, в подальшому заклавши його до ПО «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» за адресою: вул. Сировця, 15 в м. Кам`янському.

В судовому засіданні обвинуваченій роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) вона відмовилася, оскільки може захистити себе самостійно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі, у скоєному розкаялася та пояснила, що наприкінці січня 2018 року вона у свого цивільного чоловіка ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 викрала його велосипед «Україна» і продала його Лижніку. 10 березня 2018 року вони зі ОСОБА_4 посварилися, на той час вона була вагітна і, оскільки бажала розійтися зі ОСОБА_4 , то викрала у нього системний блок, монітор, клавіатуру, колонки, мишку, здала їх до ломбарду, а потім пішла до лікарні та позбулася дитини. Шкоду вона не відшкодувала. Ставиться до скоєного погано, кається.

Потерпілий ОСОБА_4 претензій до ОСОБА_5 не має, відносно міри покарання, вирішення даного питання залишив на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети її кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, хворіє на онкологію, на утриманні дітей не має.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої на думку органу пробації, - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий і беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року за № 7 вказано звернути увагу судів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 65 Кримінального кодексу України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та її ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченій покарання в межах санкції статті обвинувачення.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої (підсудної), випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, характер вчинених злочинів та ненастання тяжких суспільно-небезпечних наслідків, відомості про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин покарання, та інші обставини справи в сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції її від суспільства.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинені протиправні діяння, а й для її виправлення.

За таких обставин справи ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 572 гривень 00 копійок підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 /два/ роки.

На підставі ч. 1 п. 1,2, ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Речовий доказ у справі велосипед «Україна», що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 - залишити у останнього за належністю.

Речові докази у справі: чеки на викрадене майно від 15 серпня 2010 року та 12 квітня 2014 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження № 209/1970/18.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1