Справа № 635/9277/14-к
Провадження № 1-кп/635/45/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2018 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003666 від 05.09.2014 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Одноробівка Золочівського району Харківської області, громадянина України, прож. за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 15.02.1999 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст. ст. 141 ч. 2, 206 ч. 2 КК України (ред. 1960 року) до покарання у виді 3-х років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений з місць позбавлення волі 08.11.2000 р. у зв`язку з відбуттям строку покарання; 2) 13.10.2003 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.ст. 17, 141 ч. 2 КК України (ред. 1960 року), 186 ч. 2, 395, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, вирок змінено ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25.05.2004 року, постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ст.ст. 296 ч. 1, 186 ч. 2, 395 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 09.04.2005 р. у зв`язку з відбуттям строку покарання; 3) 20.08.2005 р. Золочівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавленням волі, з застосуванням ст. ст.75,76 КК Україні зі звільненням від відбуття показання з іспитовим строком на З роки; 4) 09.11.2006 року Золочівським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2,186 ч. 2, 70,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 5) 29.06.2011 р. Єнакіївським міськрайонним судом Донецької області за ст. 391, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; 6) 25.12.2012 р. Ленінським районним судом м. Луганськ за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст.75,76 КК Україні зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 7) 29.12.2015 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, засуджений і відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
УСТАНОВИВ:

суд визнає доведеним, що 31 травня 2013 року близько 03.00 години ОСОБА_6 , діючи повторно, спільно та за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, маючи злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через незачинені двері незаконно проникли до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де також перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відчуваючи свою фізичну перевагу, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, умисно нанесли ОСОБА_9 декілька ударів по обличчю, заподіявши синець в правій навколозглазничній області та скол 2-го та 3-го зубів на верхній щелепі справа на дві третини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого, позбавивши потерпілих можливості чинити опір, ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відкрию заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: грошовими коштами в сумі 600 грн., мобільним телефоном ТМ «DONOD D71» вартістю 252,00 гри. та каблучкою зі сплаву золота 585 проби вагою 3 грами вартістю 1140,00 грн. заподіявши ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 1992,00 гри., та майном ОСОБА_9 , а саме: грошовими коштами в сумі 10 грн., чоловічою сорочкою вартістю 114,00 грн., чоловічою сорочкою вартістю - 142,50, чоловічими брюками із джинсової тканини вартістю - 160,20 грн., заподіявши йому матеріальні збитки на загальну суму 426,70 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.
В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненому злочині, щиро покаявся, але відмовився давати показання з тих мотивів, що визнає пред?явлене обвинувачення в повному обсязі, тому суд, з урахуванням думки учасників судового розгляду дослідив у судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України лише письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджена наступними доказами:
- з дозволу власника помешкання проведено огляд житла, розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і при огляді вилучені речові докази, в тому числі засоби, що застосовувались до потерпілих, що підтверджено протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього (а.с. 20-28);
- факт спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, ступень тяжкості яких не визначався підтверджено висновком експерта № 1579-ая113 (а.с. 75-76);
- факт спричинення потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень підтверджено висновком експерта № 159-ОКБ/13 (а.с. 75-76);
- змістом протоколу пред?явлення особи для впізнання від 25 червня 2013 року судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_6 як особу, що відкрито заволоділа його майном, що підтверджено протоколом слідчої дії (а.с. 99-102);
- змістом протоколу пред?явлення особи для впізнання від 25 червня 2013 року судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 як особу, що відкрито заволоділа його майном, що підтверджено протоколом слідчої дії (а.с. 172-175);

- вартість викраденого майна визначена висновком експерта № 6130 від 20.09.2013 року і становить: каблучки із сплаву золота 585 проби 1140 гривен, мобільного телефону 252 гривні, чоловічих сорочок відповідно 114 та 142 гривні 50 коп., чоловічих брюк 160 гривень 20 коп. Вартість іншого майна не визначалась, що підтверджено відповідним висновком експерта (а.с. 110-121).
Таким чином кваліфікація дії ОСОБА_6 правильно кваліфікована за ч. 3 ст. 186 КК України, а саме грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, але щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що суд враховує як обставини, що пом?якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлені.
Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який судимий і відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, характеризується за місцем проживання задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та на утриманні його знаходиться малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Враховуючи встановлені судом факти про обставини злочину, особу обвинуваченого та той факт, що обвинувачений відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України з урахуванням обставин, що пом?якшують покарання та за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки останній вирок врахував всі попередні судимості і вчинені обвинуваченим злочини. Також до строку відбування покарання за Законом України № 838-УІІІ «Про внесення звім до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» суд зараховує строк тримання під вартою в даному кримінальному провадженні до дати скасування строку дії зазначеного закону.
Речові докази, що зберігаються за квитанцією № 58 від 01.08.2013 року на підставі ст. 100 КПК України необхідно знищити.
Цивільний позов ОСОБА_9 суд залишає без розгляду за неявкою потерпілого.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком суду більш суворим покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати за правилами вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року, а саме з 5 лютого 2016 року.
В строк відбування покарання за цим вироком суду ОСОБА_6 за Законом України № 838-УІІІ «Про внесення звім до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» зарахувати строк тримання під вартою з 29 серпня 2014 року до 19 грудня 2014 року включно із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі та зарахувати строк фактично відбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року на час набрання цим вироком законної сили.
Речові докази, що зберігаються за квитанцією № 58 від 01.08.2013 року на підставі ст. 100 КПК України - знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1