Справа № 464/4018/18
пр.№ 1-кп/464/418/18
У Х В А Л А

07 вересня 2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/4018/18, внесене 04 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Гуково Ростовської області Російської Федерації, громадянин України, неодружений, із середньою освітою, не працює, без визначеного місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше судимий, востаннє 29.06.2016 Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, покарання відбув, судимість непогашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 - ч. 3 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в:

у провадженні Сихівського районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування клопотання покликається на те, що у даному кримінальному провадженні наявні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , не має визначеного місця проживання та реєстрації, у разі доведеності вини такому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки такий раніше притягався неодноразово до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, востаннє 29.06.2016 Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки покарання відбув, судимість не погашена; у своїй сукупності вищенаведені ризики дають підстав вважати, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, який би в повній мірі забезпечив запобігання зазначеним ризикам. Беручи до уваги наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить клопотання задоволити. Одночасно просить визначити обвинуваченому розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн.

Обвинувачений та захисник щодо даного клопотання прокурора заперечили, просять застосувати до обвинуваченого більш м'який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Представник потерілого ТзОВ "Інтертелеком" - ОСОБА_5 та представник потерпілого ПАТ "Фарлеп-Інвест" ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримали у повному обсязі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, оглянувши її матеріали приходжу до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України.

Ризик переховування ОСОБА_7 від суду підтверджується відсутністю у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, відсутністю визначеного місця проживання та реєстрації; відсутністю неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні, а також тим, що вчинені ним кримінальні правопорушення є злочинами середньої тяжкості та тяжкими, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому усвідомлюючи реальність міри покарання може переховуватися від суду.

Ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за корисливі злочини, востаннє 29.06.2016 Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки покарання відбув, судимість не погашена; обвинувачується у вчиненні нових злочинів проти власності, не працює та не має постійного та стабільного доходу. Вказане свідчить, що обвинувачений на шлях виправлення не став, продовжив займатися злочинною діяльністю.

Інкриміновані ОСОБА_7 злочини згідно із ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років та на строк від 3 до 6 років відповідно. Разом із цим, суд звертає увагу на положення ч.3 ст.68 КК України, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Характер та фактичні обставини злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

У рішенні Європейський суд з прав людини по справі «В. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства». Також Європейський суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції» вказував, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також при обранні запобіжного заходу, як цього вимагає ст.178 КПК України, враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, зокрема відсутність відомостей щодо незадовільного стану здоров`я, репутація та майновий стан.

Таким чином, прокурором доведено необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як: наявна обґрунтована підозра у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 - ч. 3 ст.185 КК України; наявні достатні підстави вважати, що існують передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, ризики; саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків; для запобігання вказаним ризикам, з урахуванням наведених вище обставин, недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому клопотання захисника та обвинуваченого про обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не підлягає задоволенню.

На підставі вимог ч.1 ст.197 КПК України з урахуванням стадії судового провадження підготовчого судового засідання, непроведення по справі дослідження доказів допит потерпілих, свідків, письмових доказів, а тому строк тримання під вартою визначається до 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи зазначене положення, відсутність обставин, визначених ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , дані про його особу наведені вище, суд вважає, що заставу останньому слід визначити в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн. У разі внесення підозрюваним суми застави покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.194, 315, 369-372, КПК України,

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора задоволити.
Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 05 листопада 2018 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн.

Підозрюваний або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;
- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Зазначені обов`язки діють до 05 листопада 2018 року включно.
Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1