УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року

м. Київ
Справа № 753/16691/17

Провадження № 51-6084ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 квітня 2018 року,
встановив:
За вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі, внаслідок суворості, просить змінити постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення, застосувати ст. 75 КК та звільнити засудженого від відбуття покарання із випробуванням на термін 1 рік.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку, були допущенні судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
У поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання з огляду на положення ст. 414 КПК.

Крім того, ставлячи питання про зміну судових рішень через невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі шляхом застосування ст. 75 КК, захисник фактично посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Однак, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 65 КК) та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК) є дві самостійні підстави для скасування або зміни судових рішень, які потребують самостійного обґрунтування у касаційній скарзі, що захисником при оскарженні судових рішень не дотримано.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак, подана касаційна скарга захисника не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПКпереглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексуперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3