Справа № 752/3302/18
Провадження №: 1-кп/752/1157/18
22.05.2018 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Прокурор просив продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник заперечив та просив змінити його підзахисному міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Обвинувачений заперечив.
Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
Вирішуючи клопотання прокурора та захисту, суд враховує ступінь тяжкості пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, існування на момент розгляду клопотання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставин, зазначених у ст. 178 КПК України, а саме: по даному кримінальному не допитані потерпілий та свідки, а тому обвинувачений не перебуваючи під вартою матиме можливість чинити на них тиск, переховуватися від суду, оскільки у останнього відсутнє постійне місце проживання в Україні, відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи.
Враховуючи вищевикладене, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 17.06.2018 року, а закінчити судове слідство по провадженню в період граничного строку дії існуючої відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу не вбачається можливим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за необхідне у клопотанні захисника про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369, 371 КПК України,

У клопотанні захисника про зміну міри запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити до 21.07.2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3