ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2018

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2016 року за №0000484 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, не судимого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2016 року о 17:39 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в торговому магазині «Samsung», який розташований в ТРК «Караван» (м. Харків, вул. Героїв праці, 7), де він, перебуваючи на торговому місці разом з продавцем ОСОБА_8 , мав вільний доступ до товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань, з метою незаконного особистого збагачення, з торгівельної шафи, розташованої під вітриною в торгівельній залі, таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy S6 Edge», що належить ФОП « ОСОБА_7 », вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизі №1613 від 30.05.2016 р. - 21360 гр. 33 коп., який сховав у рукав одягнутої на ньому курточки, після чого з місця злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав, від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на не визнання винуватості ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, повністю доведена зібраними по справі доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що вона є працює приватним підприємцем та за договором спільної діяльності в ТРК «Караван» займала торгівельну «точку» («острівець») разом з іншим підприємцем, у якого на цій точці працював продавець. Частина товару в магазині належало їй, а частина товару її партнерці. Їй також необхідно було знайти продавця, який би підміняв її в магазині. В січні 2016 року вона знайшла в мережі Інтернет резюме молодого чоловіка, з яким вона домовилась зустрітися. Вони зустрілися, поспілкувалися. Однак, оскільки не була спеціалістом з електронної техніки, якою вона торгувала, то в цей же день вона попросила продавця-спеціаліста ОСОБА_9 , який працював на її партнерку, щоб він поспілкувався з ОСОБА_10 , щоб з`ясувати чи має ОСОБА_11 достатні знання, щоб консультувати покупців, щоб ефективно працювати на торгівельній точці. Потім в кінці робочого дня ОСОБА_12 подзвонив їй та спитав, де ж подівся ОСОБА_11 , оскільки останній вийшов покурити та більше не повернувся. Вона попросила перевірити наявність товару, і як виявилося пропав телефон «Samsung», який належав їй. Потім вони намагалися додзвонитися ОСОБА_13 , однак останній слухавку не брав. Потім з номеру телефону ОСОБА_14 подзвонив якийсь чоловік, представився співробітником поліції та сказав, що ОСОБА_13 затриманий. В цей же день ОСОБА_12 викликав поліцію з торгівельного магазину. Потім її викликали до поліції, точно не пам`ятає, що саме документально писала в поліції. З ОСОБА_13 трудовий договір вона з ОСОБА_13 не укладала, до роботи ОСОБА_14 фактично не допускала, виконання трудових обов`язків, продажу товару тощо не доручала. Заявлений цивільний позов вона підтримує, просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 19000 грн. завдану внаслідок крадіжки обвинуваченим телефону.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що в 2016 році він працював продавцем-консультантом телефонів за трудовим договором в магазині «Самсунг» на першому поверсі в супермаркеті «Караван». 25.01.2016 році приблизно в обідній час ОСОБА_15 привела до нього ОСОБА_16 , познайомила їх, та попрохала його показати ОСОБА_13 що до чого, подивитися на здібності ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_13 діставав телефони, питав у нього про телефони. ОСОБА_13 також дістав з вітрини телефон «Самсунг 6 ЕДЖ». Він сказав ОСОБА_13 , щоб останній поклав телефон на місце, оскільки залишаються сліди на такому телефоні та його буде важче продати. ОСОБА_13 поклав телефон на місце, в вітрину. Протягом всього дня ОСОБА_13 питав у нього, де тут знаходяться відеокамери, як працює охорона. Приблизно о 17:40 год. він відійшов до сусідньої точки продажу по справах, а ОСОБА_13 залишився там на точці продажу сам, нікого більше не було. Коли він прийшов через 10 хвилин, ОСОБА_13 попросився у нього відійти покурити. ОСОБА_13 пішов курити та більше не повернувся. Він подзвонив ОСОБА_17 та спитав де ОСОБА_13 , на що вона відповідала, що не знає, та сказала перевірити чи всі телефони на місці. Він почав перевіряти телефони та виявив, що з вітрини пропав телефон Самсунг ЕДЖ. Цей телефон ОСОБА_13 вдень вже чіпав. Потім він за вказівкою ОСОБА_17 подзвонив ОСОБА_13 , однак останній телефонний дзвінок «скинув». Пізніше прийшло смс-повідомлення від ОСОБА_13 , що він у своєї дівчини на квартири та співробітники поліції знайшли якусь «травку». Через хвилин 10 йому подзвонив співробітник поліції та повідомив, що зараз у ОСОБА_13 вилучають телефон. Він попросив поліцейського назвати номер жетона, однак потім одразу слухавку поклали. Він передзвонив ОСОБА_17 та вона сказала, щоб викликати поліцію.

Даними, що містяться у Витязі з кримінального провадження №0000484 від 26.01.2016, з якими заявник ОСОБА_18 25.01.2016 звернувся до Київського ВП ГУНП в Харківській області з повідомленням про вчинення злочину; згідно з фабулою: 25.01.2016 близько 17:39 год. ОСОБА_5 , знаходячись на торгівельній точці «Самсунг» в ТРК «Караван» таємно викрав мобільний телефон «Самсунг», чим спричинив ОСОБА_18 матеріальну шкоду на суму 19999 грн. (а.с. 14)

Даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 25.01.2016 року, згідно з якими ст. слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області в присутності понятих за участю представника ОСОБА_18 проведено огляд місця події, та встановлено, що приміщення магазину «Самсунг» розташоване на 1-му поверсі ТРЦ «Караван» по вул. Г.Праці, 7, у м. Харкові. Вхід до магазину огороджено видвижною тумбою. Магазин представляє собою торгівельний «острівець». По периметру знаходяться вітрини з мобільними телефонами та аксесуарами до них. На одній з вітрин знаходилася пластикова підставка для мобільного телефону «Samsung Galaxy S6 Edge, 32 Gb», цінник вартістю 19999 грн. На вказаній підставці відсутній мобільний телефон, який зі слів заявника був викрадений ОСОБА_19 . Сторонніх предметів на торгівельному місці не виявлено. Обстановка не порушена (а.с.109-111).

Даними, що містяться у акті інвентаризації (нестачі) від 25.01.2016 року, підписаної ОСОБА_7 та довіреною особою ОСОБА_18 , згідно з якими в результаті інвентаризації встановлено нестачу товару, а саме мобільного телефону «Samsung Galaxy S6 Edge, 32 Gb» (а.с. 112)

Даними, що містяться у висновку судово-товарознавчої експертизи від 30.05.2016 №1613, згідно з якими вартість викраденого майна, а саме мобільного телефону «Samsung Galaxy S6 Edge, 32 Gb», в новому стані, станом на 25.01.2016 становить 21360 грн. 33 коп. (а.с.113-115).

Даними, що містяться в протоколі огляду предметів (СD-диску) від 24.06.2016 року, проведеного за участю понятих, та оглянутому в судовому засіданні диску СD-R 700МВ, на диску є рукописний напис чорного кольору «крадіжка «Караван 25.01.2016», згідно з якими при відтворенні відеофайлів видно, як в ТРК «Караван» на торгівельному острівці стоїть ОСОБА_5 та другий продавець ОСОБА_8 . Потім продавець йде на інший торгівельний острівець, а ОСОБА_5 о 17:39 год., бере з вітрини мобільний телефон, розглядає його. Потім ОСОБА_5 робить вигляд, що кладе назад до вітрини, але цього не робить та йде з торгівельного місця в сторону виходу з ТРК «Караван» (а.с. 134, 135)

Даними, що містяться в заяві потерпілої ОСОБА_7 від 27.01.2016, згідно з якими потерпіла просить продовжити досудове розслідування кримінального провадження від 26.01.2016 та притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , який 25.01.2016 року, перебуваючи на торгівельній точці «Самсунг» в ТРЦ «Караван» таємно викрав телефон «Самсунг», чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 19000 грн. (а.с.181).

Захисник послався на те, що розслідування кримінального провадження можливо було здійснювати лише на підставі заяви потерпілої ОСОБА_7 , однак розслідування було розпочате на підставі заяви ОСОБА_18 .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 185 (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованою групою), якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що трудовий договір між потерпілою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не укладався, до роботи ОСОБА_5 фактично не допускався, виконання трудових обов`язків ОСОБА_5 не доручалось.

Вказані обставини під присягою повідомила потерпіла ОСОБА_7 , підстави недовіряти вказаним показанням потерпілої відсутні.

Посилання захисника на те, що з обвинуваченим було підписано трудовий договір нічим не підтверджено, як і не підтверджено перебування обвинуваченого у фактичних трудових відносинах з потерпілою.

Сам по собі факт зазначення в обвинувальному акті, що ОСОБА_5 проходив стажування, не свідчить про те, що мали місце трудові відносини між потерпілим та обвинуваченим; в ході судового розгляду справи не було доведено, що обвинувачений проходив стажування.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б підтверджували, що ОСОБА_5 був найманим працівником потерпілого. Лише слова захисника обвинуваченого, що останній був найманим працівником, не можуть підвереджувати такі обставини.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що це кримінальне провадження є провадженням у формі приватного обвинувачення.

Отже, кримінальне провадження щодо вчинення крадіжки телефону ОСОБА_20 могло бути розпочато за заявою будь-якого громадянина, зокрема ОСОБА_18 , а не лише потерпілої ОСОБА_7 .

З вищевказаних підстав суд вважає недоведеними обставини зазначені в обвинувальному акті щодо проходження обвинуваченим саме стажування, оскільки ОСОБА_11 знаходився в торгівельному магазину лише з тією метою, щоб продавець-спеціаліст ОСОБА_12 , спілкуючись з ним, з`ясував чи має ОСОБА_11 достатні знання, щоб консультувати покупців, щоб ефективно працювати на торгівельній точці тощо.

Послання захисника на те, у витязі з кримінального провадження №0000484 від 26.01.2016 вказано, що матеріальну шкоду завдано ОСОБА_18 , не є тією обставиною, що свідчить, що шкоду не було завдано потерпілій ОСОБА_7 , яка була власницею телефону.

При цьому, необхідно врахувати, що у витязі з кримінального провадження зазначаються першочергові обставини вчинення злочину, і ці обставини в ході досудового розгляду можуть змінюватися, а сам по собі факт невнесення до ЄРДР в подальшому певних змін не свідчить про те, що стороною обвинувачення не були встановлені відповідні обставини вчинення злочину. При цьому, саме в обвинувальному акті сторона обвинувачення зазначає виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими після закінчення досудового розслідування, тому фабула вчинення злочину зазначена у витязі кримінального провадження при реєстрації повідомлення про злочин не є встановленим формулюванням обвинувачення. Крім того, в протоколі огляду місця події від 25.01.2016 року ОСОБА_18 вказаний як представник, а не як потерпілий.

Крім того, в матеріалах справи (а.с. 181) мається заява потерпілої ОСОБА_7 від 27.01.2016, у якій вона просить продовжити досудове розслідування кримінального провадження від 26.01.2016 та притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , який крадіжкою телефону спричинив їй матеріальну шкоду. Більш того, сам факт того, що про вчинення ОСОБА_5 25.01.2016 злочину було повідомлено не потерпілою, а ОСОБА_18 , також не може свідчити про те, що злочин не повинен був розслідуватися правоохоронними органами, оскільки за наявності ознак злочину правоохоронні органи повинні розпочати таке розслідування до встановлення необхідних обставин, зокрема, до заявлення потерпілою, у разі її бажання, про припинення досудового розслідування відносно вчинення крадіжки її майна, якщо б мало місце кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.

Посилання захисника на недопустимість доказу, а саме протоколу огляду місця події від 25.01.2016, через те, що всупереч ст. 233 КПК огляд у «Каравані» проводився без дозволу суду, - суд до уваги не приймає, оскільки режим доступу в ТРК «Караван» до торгівельного магазину потерпілої є вільним, тому не потребує дозволу суду. Крім того, огляд здійснювався в магазині потерпілої, представник якої (продавець ОСОБА_18 ) викликав поліцію та надав дозвіл на проведення слідчих дій.

Посилання захисту на те, що диск з відеофайлами є недопустимим доказом, оскільки отриманий з істотним порушенням прав і свобод громадянина, - суд до уваги не приймає, оскільки відсутні підстави вважати, що відеофайли з камер спостереження отримані з істотним порушенням прав і свобод громадянина. При цьому, на диск СD-R 700МВ записані відеофайли в один день (25.01.2016), про що міститься відповідні позначки у властивостях фалів.

Посилання захисту на визнання вказаних відеофайлів недопустимими доказами через невідкриття їх стороні захисту згідно зі ст. 290 КПК, - суд до уваги не приймає, оскільки вказані відеофайли знаходилися на диску СD-R 700МВ, з рукописним написом чорного кольору «крадіжка «Караван 25.01.2016», а диск знаходився в матеріалах кримінального провадження прощо зазначено в додатку до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування (а.с. 11-13), з якими ОСОБА_5 ознайомився, про що міститься його підпис, зазначено, що ознайомився в повному обсязі, заяв та доповнень немає. Таким чином, відсутні підстави вважатися, що сторона обвинувачення не надавала доступу до відеофайлів.

Суд, оцінюючи зібрані докази, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю, та суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Як особистість ОСОБА_5 працездатний, офіційно не працює, неодружений, осіб на утриманні не має, не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 116-119,129,131-133)

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відсутні.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинувачений повинен нести покарання у виді громадських робіт, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати у справі стягнути.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Заявлений потерпілою ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 19000 грн. 00 коп. завданої злочином, а саме крадіжки телефону з вітрини магазину, підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено доведеність обставин заподіяння обвинуваченим шкоди своїми злочинними діями, та враховуючи межі заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 1993 року народження визнати винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 19000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави (Стягувач коштів: Держава; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Отримувач коштів: УК Слобідсь/мХар Слобідський/24060300; Рахунок отримувача: 0005; Код отримувача: 37999680; Банк отримувача: Казначейство України; Код банку отримувача (МФО): 899998) за експерті послуги 263 грн. 88 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти діб до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий