Справа № 504/2800/17
У Х В А Л А
19.09.2017смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
До початку судового розгляду позивачами подано позовну заяву якою просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 страхове відшкодування відповідно до лімітів відповідальності, а саме: 29 000 грн. (матеріальні збитки) + 9 600 грн. (моральна шкода) + 100 000 грн. (смерть потерпілого), тобто по 138 600 грн. на кожного. Стягнути солідарно з Товариство з обмеженою відповідальністю «Б25», Товариства з обмеженою відповідальність «Експрес Бетон» відшкодування витрат у зв`язку зі смертю годувальника на користь ОСОБА_6 щомісячно в розмірі 1 600 грн. (50% м.з.п.) до досягнення ним 18 років, тобто до 11 січня 2033 року; на користь ОСОБА_5 щомісячно в розмірі 1 600 грн,(50 % м.з.п.) до 11 січня 2033 року; моральну шкоду в розмірі 1 500 000 грн.. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. на кожного, а всього 200 000 грн..
В заяві про забезпечення цивільного позову адвокат ОСОБА_3 просить накласти арешт: на вантажні автомобілі «ТАТА LPT 613», р.н. НОМЕР_1 ; «ТАТА LPT 613», р.н. НОМЕР_2 ; «ТАТА LPT 613», р.н. НОМЕР_3 ; «ТАТА LPT 613», р.н. НОМЕР_4 ; «ТАТА LPT 613», р.н. НОМЕР_5 ; «ТАТА LPT 613», р.н. НОМЕР_6 , які належать на праві власності ТОВ «Експрес Бетон» що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 34-а; на автомобіль FORD SIERRA, р.н. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , 1992 року випуску, червоного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, предявила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.
Так, згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майна за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
За змістом ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
В постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Судом встановлено, що до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів належності відповідачам зазначеного в клопотанні майна, його вартості, місця знаходження. Неможливо встановити загальну вартість майна відповідачів, на яку позивачі просять накласти арешт У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості з`ясувати відповідність забезпечення позову та співмірність з заявленими позовними вимогами.
З огляду на викладене, суд, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову за необґрунтованістю.
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 350 КПК України, відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 370-372 КПК України, ст. 151 ЦПК України, -
Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
Суддя:/підпис/ ОСОБА_1
Суддя: