Справа № 201/7362/18
Провадження № 1-кс/204/1872/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у порядку статті 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2018 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у порядку статті 206 КПК України, в якій вона просила визнати затримання ОСОБА_4 від 04.07.2018 року незаконним та негайно звільнити його з-під варти.

В обґрунтування скарги зазначає, що 04.07.2018 року прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000455 від 24.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України о 18 год. 13 хв. на території відділу митного оформлення № 2 митного посту «Північний» Дніпропетровської ДФС за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський область, смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, буд. 1-О було затримано ОСОБА_4 . У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та який безпосередньо було складено з 21 год. 15 хв. до 22 год. 05 хв. прокурором було зазначено єдиною та невмотивованою підставою затримання «якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення». Однак, важливо повідомити, що наразі ОСОБА_6 є особою, яку незаконно затримали, що підтверджується наступним. На час затримання ОСОБА_4 на 18 год. 13 хв. 04.07.2018 року, підстава передбачена п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, відсутня оскільки за інформацією, що містилась у протоколі затримання особи від 04.07.2018 року, злочин вже був вчинений 24.04.2018 року, що виключає можливість висновку про те, що ОСОБА_4 «щойно вчинив злочин» або мав «замах на його вчинення». Крім того, не зрозуміло чому при затриманні ОСОБА_4 було інкриміновано як підставу затримання ч. 3 ст. 368 КК України, тоді як він не є службовою особою. Більш того, ОСОБА_4 було повідомлено посадових осіб правоохоронних органів, які здійснювали затримання, що він одружений, у нього є малолітня дитина, а вдома чекає вагітна дружина, яка має у найближчий час народити другу дитину. Отже, наразі ОСОБА_4 потребує захисту своїх порушених прав та свобод через незаконне затримання у відповідності до ст. 206 КПК України. Тому, звертається до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні захисник підтримала свою скаргу, просила її задовольнити з підстав зазначених у скарзі.

Дослідивши клопотання, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
За результатами вивчення поданої заяви в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне тримання під вартою, слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності судового рішення.
Крім того, відповідно до відповіді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2018 року, у провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходилось клопотання Прокурора другого відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області, справа № 205/450/18 (1-кс/205/810/18) про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постановлено ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора було відмовлено і застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 дів, тобто до 00 год. 05 хв. 03 вересня 2018 року, заборонивши цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 , станом на 16.08.2018 року, в провадженні суду немає.
Згідно ст. 4 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Таким чином, враховуючи, що на даний час ОСОБА_4 не перебуває під вартою, та відносно нього ухвалою суду застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, то підстав для негайного звільнення його з-під варти суд не вбачає.
Частиною 3-ю статті 26 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Крім того, що стосується вимоги стосовно визнання затримання ОСОБА_4 незаконним, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки до повноважень слідчого судді, в межах вирішення скарги в порядку ст. 206 КПК України, не належить можливість вирішувати питання щодо незаконності затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 24, 202, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у порядку статті 206 КПК України відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1