Справа № 192/685/18
Провадження № 1-кп/192/163/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2018 рокуСолонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне кримінальне провадження № 0000176, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2018 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоселівка Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований до затримання в АДРЕСА_1 , мешкав в АДРЕСА_2 , не працюючого, має неповну середню освіту, не одружений, громадянин України, невійськовозобов`язаний, раніше судимий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 16 червня 2016 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 15 березня 2018 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходячись в камері тимчасового тримання в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України, яка розташована в м.Дніпро по вул. Надії Алексєєнко, буд.80, знайшов згорток, який розгорнув та побачив в ньому особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масами 0,0585 г та 0, 0686 г, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Керуючись раптово виниклим умислом на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_3 вищевказаний наркотичний засіб помістив до кишені своєї куртки, чим почав незаконно зберігати при собі для особистого вживаннябез мети збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 15 березня 2018 року прямуючи до Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, яка розташована по вул.Військове містечко, буд.37 в с.Аполонівка Солонянського району Дніпропетровської області для відбування покарання у вигляді позбавлення волі, маючи умисел на незаконне перевезення наркотичного засобу, перевіз на спецавтомобілі з собою згорток з наркотичним засобом опій ацетильований, масами 0,0585 г та 0, 0686 г, для власного вживання без мети збуту.

15 березня 2018 року приблизно о 14 годині 30 хвилин в ході проведення обшуку засуджених, які прибули до Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, на запитання про наявність при собі заборонених в обігу предметів та засобів, ОСОБА_3 видав згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, масами 0,0585 г 0,0686 г, загальною масою 0,1271 г, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який він ігноруючи вимоги Постанови КМУ № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови КМУ № 796 від 27 липня 2011 року «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», наказу № 7 від 23 березня 1998 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», наказу МОЗ № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті» із змінами та доповненнями, внесеними наказом МОЗ України від 20 серпня 2008 року №481 від 29 липня 2010 року і від 29 липня 2010 року №634, незаконно придбав, зберігав і перевозив при собі для особистого вживання без мети збуту.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив обставини вчиненого ним злочину.
Пояснив, що 15 березня 2018 року приблизно об 11 годині 00 хвилин він знаходився в камері тимчасового тримання в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України. В коридорі на першому поверсі біля смітника знайшов згорток, який розгорнув та побачив в ньому особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Потім поклав цей згорток до кишені своєї куртки. В цей же день він перевіз його на спецавтомобілі до Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, де при проведенні обшуку добровільно видав працівникам колонії. У вчиненому кається. Просив суворо не наказувати.

Враховуючи те, що обвинувачений, його захисник та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів суд як правило застосує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушень в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, без корисливих мотивів. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено - щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив злочин у період відбуття покарання за злочин при власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69?,75 КК України відсутні, оскільки суд вважає, що наявні обставини кримінального провадження не відповідають вимогам ст. 66 КК України для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2016 року, за яким невідбута частина покарання становить 1 рік 1 місяць 2 дні, тому призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків в порядку передбаченому ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає, що до покарання призначеного за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2016 року.

При цьому строк покарання обвинуваченому слід визначити з дня ухвалення даного вироку.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки речові докази по справі є предметами, виключеним з обігу, тому такі речові докази підлягають знищенню.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2016 року до покарання за цим вироком та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 10 жовтня 2018 року.

Речові докази по справі: поліетиленовий пакет, в яком у міститься опій ацетильований масами на суху речовину 0,0585 г та 0,0686 г та які знаходяться в спец пакеті № 1356681 і передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень 00 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1