Справа № 569/9716/18
УХВАЛА

05 червня 2018 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського відділу поліції ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Фольксваген-Транспортер» р.н. НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання вказав, що 15 травня 2018 року до чергової частини Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області о 16 год. 25 хв. надійшло повідомлення від старшого судового експерта сектору КДТЗ і РД відділу АТД та КДТЗ Рівненського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_5 про те, що під час огляду у Територіальному сервісному центрі № 5641 м. Рівне, автомобіля «Фольксваген-Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено, маркувальна панель з маркувальними позначеннями НОМЕР_2 , вварена в основу кузова автомобіля не заводським-кустарним способом.

Того ж дня слідчим СВ Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 автомобіль «Фольксваген-Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 після проведення огляду місця події було передано під відповідальне зберігання його користувачу гр. ОСОБА_7 .

Згідно постанови від 16.05.2018 року, автомобіль марки «Фольксваген-Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний та приєднаний до матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002866 від 16.05.2018, як речовий доказ.

Так 21.05.2018 року гр. ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом «Фольксваген-Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 без належних на те документів, а саме: свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду в наслідок якої невстановлені особи отримали тілесні ушкодження та який було того ж дня було поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Рівненської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», що за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 101ж.

Враховуючи, що автомобіль «Фольксваген-Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, тому є необхідність у встановленні заборони власнику автомобіля будь-яким чином розпоряджатися та використовувати даний автомобіль з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із даним автомобілем (ремонт, переобладнання, вивіз за межі території України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження даного автомобіля та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначений автомобіль відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України, необхідно накласти на нього арешт.

Згідно ч. 1ст.170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону іншої особи, у володінні якої перебуває майно розпоряджатися арештованим майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном застосовуються у випадках, коли їх незастосування може привести до зникнення, втрати, пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч.4 ст.170 КПК України).
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке є предметом кримінального правопорушення, з метою позбавлення невстановлених осіб можливості використовувати вказане майно, розпоряджатись ним будь-яким чином, оскільки не застосування вказаних заходів може привести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у судове засідання не з"явились, хоча повідомлялись належним чином про час та місце розгляду клопотання. Клопотань про відкладення розгляду клопотання до суду не подавали.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задоволити частково.
Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Зазначене також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, де вказано, що обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України -арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За наведених обставин, та у відповідності з чинним законодавством, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.
Накласти арешт на автомобіль «Фольксваген-Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 без права відчуження та розпорядження.

Залишити в користуванні ОСОБА_7 автомобіль марки «Фольксваген-Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім"я ОСОБА_7 .

Виконання ухвали доручити слідчому Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1