Справа № 152/720/18
У Х В А Л А
іменем України

18 липня 2018 року м. Шаргород

Справа №152/720/18
Провадження №1-кп/152/72/18

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, з середньою освітою, раніше судимого: 27.04.2011 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин; 12.12.2011 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 9520 грн.; 11.05.2012 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з випробуванням та іспитовим строком на три роки; 29.11.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; 09.01.2013 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.304, ч.2 ст.186, ч.3 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців; 26.02.2013 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.296, ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців, звільненого з місць позбавлення волі 03.11.2017 року по відбуттю покарання,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162 та ч.1 ст.125 КК України, кримінальне провадження щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 10.04.2018 року,

встановив:

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України надійшов до Шаргородського районного суду 21.05.2018 року.

Згідно з протоколом про автоматичний розподіл справи між суддями від 21.05.2018 року, кримінальне провадження передано головуючому судді ОСОБА_1 , яка прийняла кримінальну справу до провадження.

Відповідно до ухвали від 21.05.2018 року, кримінальне провадження призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 01.06.2018 року.

01.06.2018 року ухвалою суду за наслідками підготовчого судового засідання у справі призначено судовий розгляд на 18.06.2018 року, який відкладався на 05.07.2018 року та на 18.07.2018 року у зв`язку із неприбуттям на виклик експерта для роз`яснення висновку судово-медичної експертизи.

Відповідно до обвинувального акту від 14.05.2018 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 07.04.2018 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, з метою незаконного проникнення до житла прийшов до житлового будинку, належного ОСОБА_4 , який знаходиться на АДРЕСА_1 , знаючи, що власник будинку в ньому не проживає, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, зламавши віконну раму та розбивши віконне скло, незаконно проник у будинок ОСОБА_4 , де і був виявлений потерпілим.

Крім того, будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_4 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , куди незаконно проник і де був виявлений потерпілим, обвинувачений ОСОБА_5 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої дії, наніс потерпілому один удар лівою рукою, затисненою у кулак, по голові, від якого потерпілий впав на землю, а обвинувачений ОСОБА_5 , скориставшись падінням потерпілого, вийшов з будинку та залишив місце злочину.

Згідно з висновком експерта за №18 від 13.04.2018 року, в результаті нанесеного ОСОБА_5 удару ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді синців навколо правого ока, в ділянці кута нижньої щелепи, на обличчі справа, які виникли не менше як від двох дій тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею, за механізмом удар та за ступенем важкості як усі разом, так і кожне окремо, належать до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162 КК України, тобто у незаконному проникненні до житла, та ч.1 ст.125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні.

18.07.2018 року в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання про розгляд його заяви, яку подав до суду, про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України у зв`язку із його відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому потерпілий ОСОБА_4 подав відповідну заяву від 18.07.2018 року про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України у зв`язку із відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, яка приєднана судом до матеріалів кримінального провадження (а.с.114).

Потерпілий ОСОБА_4 повідомив суду, що підтримує заяву від 18.07.2018 року, просить кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України закрити у зв`язку із його відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, на підставі п.7 ч.1 ст.284 та ст.477 КПК України.
Також потерпілий повідомив, що не має матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_5 , не бажає його кримінального переслідування.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає за можливе закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України в судовому засіданні, зсилаючись на те, що кримінальне провадження належить до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, згідно із ч.1 ст.477 КПК України, і може бути закрите судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у випадку відмови потерпілого від обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні при розгляді заяви ОСОБА_4 не заперечує щодо її задоволення.
При цьому, суд роз`яснив потерпілому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки закриття означеного кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозуміло, що наслідком відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є закриття кримінального провадження. Щодо закриття кримінального провадження не заперечує.
Розглянувши клопотання, з`ясувавши думки учасників судового розгляду, суд вважає, що заява потерпілого ОСОБА_4 від 18.07.2018 року підлягає задоволенню, кримінальне провадження №0000086 щодо ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні 04.05.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному проникненні до житла та в умисному легкому тілесному ушкодженні, що вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні (а.с.5), його дії кваліфіковані за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направлено до суду за обвинуваченням за ч.1 ст.125 КК України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні та за ч.1 ст.162 КК України тобто у незаконному проникненні до житла.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.
Також, судом встановлено, що злочини за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , на підставі п.1 ч.1 ст.477 КПК України, відносяться до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, зокрема є такими, які можуть бути розпочаті слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Пунктом 1 частини 1 ст.477 КПК України встановлено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження) та частиною першою статті 162 (порушення недоторканості житла без обтяжуючих обставин).
Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до вимог ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження…, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , зокрема, передбачений ч.1 ст.162 КК України, вчинений без обтяжуючих обставин.
При цьому, зазначення у обвинувальному акті такої обтяжуючої покарання ОСОБА_5 обставини, як вчинення ним злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не може братися судом до уваги, як обтяжуюча обставина порушення недоторканості житла.
До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із роз`яснень Верховного Суду України правових позицій, висловлених у постановах від 08.10.2015 року за №5-132кс15 та від 18.05.2017 року №5-79кс(15)17.
Відповідно до правового висновку ВСУ, висловленого у постанові від 08.10.2015 року за №5-132кс15, «доктринально, законодавчо та в судово-слідчій практиці термін «обтяжуючі обставини» використовується у двох значеннях як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто «кваліфікуючі» ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання, зазначені у частині першій статті 67 КК України. Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів статті 477 КПК України свідчать про таке. Пункт перший частини першої статті 477 КПК передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК, тобто визначається, за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачений… Крім того, в статті 477 КПК в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК, а посилання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК, немає. Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення».
Згідно із правовим висновком ВСУ, висловленим у постанові від 18.05.2017 року №5-79кс(15)17, «застереження у статті 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не розповсюджується на передбачені частиною 1 статті 67 КК обставини, які обтяжують покарання».
Таким чином, зазначення у обвинувальному акті обтяжуючої покарання ОСОБА_5 обставини, передбаченої п.13 ст.67 КК України, вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не є обтяжуючою обставиною в розумінні застереження у статті 477 КПК України, зазначеного в дужках біля ч.1 ст.162 КК України, оскільки не позначається на кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 злочину, а впливає виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання.
Виходячи із аналізу вказаних вище норм КПК та КК України, враховуючи, що потерпілому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено підставу закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Необхідності в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Речові докази, згідно з реєстром матеріалів кримінального провадження, відсутні.

Керуючись ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284, ст.ст.369, 372, п.1 ч.1 ст.477 КПК України, суд

ухвалив:

Заяву потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 10.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні та у незаконному проникненні до житла, закрити у зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1