Номер провадження: 11-кп/785/692/18
Номер справи місцевого суду: 523/240/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, українець, інвалід з дитинства по слуху, одружений, що має на утриманні неповнолітню дитину, проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ст. 125 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі; за ст. 115 ч. 1 КК України, у вигляді 9 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 обраний у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислюється з моменту затримання ОСОБА_8 , а саме, з 09.09.2016 року.
На підставі ст. 72 КК України зараховано в строк відбутого покарання час попереднього ув`язнення в період з 09.09.2016 року по 22.11.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з вироку, 08.09.2016 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись в сквері за адресою: м. Одеса, вул. Островського діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 наніс йому не менше п`яти коло-різаних ран в область: грудної клітки зліва, правої поперекової області, лівого плеча та лівої сідниці, які згідно висновку експерта № 3379 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого. Після чого, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, з метою позбавлення життя ОСОБА_10 наніс йому не менше 21 удару лезом ножа в область його тулуба та верхніх кінцівок від яких настала його смерть. В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначення покарання, визнати ОСОБА_8 винним та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі, у відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, посилаючись на суворість призначеного покарання, яке не відповідає, на її думку, тяжкості кримінального правопорушення та особі винного, суд зазначив, що ОСОБА_8 визнав чину частково, однак обвинувачений через свою глухоту не зміг правильно виразити визнання своєї провини, тим більш, що в судовому засіданні ОСОБА_8 розповів фактичні обставини, які повністю підтверджують його вину, суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_8 в ході досудового розслідування повністю визнавав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує покарання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом з дитинства, має на утриманні неповнолітню дитину, дружину та матір похилого віку, які мають також вади слуху, кримінальним правопорушення шкоди не завдано.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, та вважаючи вирок занадто суворим, оскільки потерпілі самі спровокували обвинуваченого, просила призначити більш м`яке покарання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 та правова кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних у кримінальному провадженні і досліджених судом доказах, зокрема на: - свідченнях потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 08.09.2016 року приблизно о 20-21 годині вечора він зустрівся з ОСОБА_11 , вони купили віскі та почали випивати. Потім вони зустріли ОСОБА_8 , та запросили його випити з ними. Вони разом випили десь по 50 грамів та ОСОБА_12 запропонував випити ще, та вони пішли до магазину, де купили ще 0,5 л віскі, та потім сиділи за гаражами та випивали. Йому стало погано, але все було нормально ніхто не сварився. Через деякий час ОСОБА_13 з ОСОБА_14 почали сваритися та битися, ОСОБА_15 почав їх розтягувати та тримав ОСОБА_13 , щоб той відпустив ОСОБА_16 , та ОСОБА_12 в цей час побив і його. Тоді вийшли сусіди та розняли бійку. Коли ОСОБА_17 з ОСОБА_11 йшли додому, ззаду на низ напав ОСОБА_13 та почав бити їх ножем. ОСОБА_15 захищався та встиг відійти від удару, а ОСОБА_18 загинув;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2016 року за участю ОСОБА_8 , який показав свої дії, вчинені 08.09.2016 року, що було зафіксовано на відеокамеру марки «JVC»; - протоколом проведення слідчого експерименту від 19.09.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_19 , який показав дії, які мали місце 08.09.2016 року, що було зафіксовано на відеокамеру марки «JVC». - висновком експерта № 545 від 12.09.2016 року, згідно якої множинні колото-різані пошкодження на тілі та одягу потерпілого ОСОБА_20 1966 р.н., могли бути нанесені кухонним ножем, наданим на дослідження; - висновком судово-медичної експертизи № 729-2773/16 від 03.11.2016 року смерть ОСОБА_10 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленим у нього проникаючими колото-різаним пораненням грудної клітки (рани №4, №12, №14, №15) з ушкодженням нижніх часток обох легенів та лівого шлуночка серця. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 з`явилась гостра крововтрата;
-висновком судово-психіатричних експертів № 174 від 22.12.2016 року, згідно висновків якого ОСОБА_8 , на час коли були скоєні правопорушення, у яких він підозрюється, на будь-який хронічний психічний розлад (хворобу), уроджену розумову відсталість або придбане недоумство (деменцію), розлад особистості (у рамках психопатії) не страждав, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. Виявляв ознаки психічних розладів, не психотичного рівня, у вигляді «Органічного розладу особистості» (що відповідало клінічним проявам рубрики F07,0 за діагностичними критеріями «Міжнародної класифікації хвороб» 10-го перегляду). При цьому ступень визначеності чого особистісних рис, психоорганічних розладів, емоційної нестійкості та їх вплив ні його вольові, когнітивні і критичні функції, на той час, була не настільки виражена, та не позбавляла його здатності у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; - висновком експерта № 3379 від 07.11.2017 року, що у ОСОБА_9 виявлені колото різані рани грудної клітки зліва, правої поперекової області, лівого плеча та лівої сідниці, які утворилися від ударної дії колюче-ріжучого предмета, індивідуальні особливості якого у властивостях ушкоджень не відобразилися. Таким колюче-ріжучим предметом міг бути ніж, ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 08.09.2016 року. Вказані тілесні ушкодження згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості скоєних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-висновком експерта № 640 від 12.09.2016 року, про те, що при встановленні групової належності крові, знайденої в об`єктах №№1- 3, (нумерації відділення судово-медичної цитології), на вилученому в квартирі АДРЕСА_2 кухонному ножі, знайдена кров та виявлений білок людини, а саме, виявлені антигени А та Н ізосерологічної системи АВО, які властиві особі (особам) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н даної системи, що не виключає можливості походження крові від особи (осіб) з вищевказаною групою крові системи АВО, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_20 , та виключає від підозрюваного ОСОБА_8 (за груповою ознакою). Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінального Закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі, а висновки суду належним чином мотивовані. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд врахував дані про особу винного, те що ОСОБА_8 раніше не судимий, є інвалідом дитинства по слуху, на його утриманні знаходяться дружина, неповнолітня дитина та мати пенсійного віку, які теж мають вади зі слухом, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, сімейний стан обвинуваченого та стан його здоров`я, обставину, що обтяжує покарання скоєння злочинів в стані алкогольного сп`яніння, та дійшов обґрунтованого висновку, що перевиховання і виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Колегія суддів вважає,що призначене обвинуваченому покарання, в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, є справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, в зв`язку з чим не вбачає підстав для зниження міри покарання.

Покарання призначено у відповідності до ст. 65 КК України, за своїм видом та за розміром призначене покарання є законним і справедливим, а тому доводи апеляційної скарги захисника про суворість призначеного судом покарання не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни вироку в цій частині. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року відносно ОСОБА_8 за ст. 125 ч. 2, 115 ч. 1 КК України - без змін. Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3