Справа № 572/2755/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю :
прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
представника потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судове засідання потерпілою подано клопотання про накладення арешту на усе належне на праві власності майно обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову і т.і.
Із наданого суду обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Відповідно до обвинувального акту обвинуваченому інкриміновано порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_9 заподіяно середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, які викликали довготривалий розлад здоров`я.
Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано мати неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_7 .
Частиною 1 статті 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
В судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник та потерпіла не заперечували, що заявлена останньою шкода не відшкодована, а відтак, не заперечували щодо забезпечення позову.
Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Завданням арешту майна, згідно із ч.1 ст.170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, відчуження і т.і.
Таким чином, оскільки потерпілою до суду подано цивільний позов, сума якого на даний момент становить 100 тис. грн., розмір якого обґрунтовано у поданій позовній заяві - є достатні підстави для накладення арешту на належне на праві власності обвинуваченому майно.
Суд вважає запропоновані потерпілою заходи забезпечення кримінального провадження співмірними із заявленими потерпілою позовними вимогами, а тому такими, що забезпечать в подальшому реальне виконання рішення суду в частині цивільного позову.
Враховуючи наведене, клопотання потерпілої підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Клопотання потерпілої ОСОБА_7 - задоволити.
Накласти арешт на усе належне на праві власності майно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 з метою забезпечення цивільного позову потерпілої.
Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна до Рівненського апеляційного суду.
СУДДЯ підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_11