Справа № 554/5027/18
Дата документу 31.10.2018
В И Р О К
Іменем України

31 жовтня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 кримінальне провадження № 0000993 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, адміністратора ФОП ОСОБА_8 , не одруженого, РНОКПП невідомий, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

З 1997 року потерпілий ОСОБА_4 та його колишня дружина ОСОБА_9 проживали у приватному будинку по АДРЕСА_2 . Спільно з ними проживав і обвинувачений ОСОБА_7 , який виконував певні обов`язки по господарству та в магазині, який належить ОСОБА_4 .

9 лютого 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_9 розлучились, але всі, в тому числі і ОСОБА_7 , продовжили проживати за вищевказаною адресою.

22 лютого 2017 року потерпілий ОСОБА_4 виявив зникнення металевого сейфу з грошовими коштами та документами за місцем свого проживання. Після даної події він змінив замки в будинку та заборонив своїй колишній дружині ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заходити до будинку.

11 вересня 2017 року ОСОБА_4 на його мобільний телефон надійшли повідомлення від ОСОБА_7 , в яких останній повідомив, що знає, де заховані кошти, які знаходились в сейфі, та пропонував допомогти їх знайти за винагороду. ОСОБА_4 погодився на його пропозицію, але повідомив про дану розмову слідчого.

12 вересня 2017 року, близько 19 год., ОСОБА_7 прибув до будинку потерпілого, в якому раніше проживав спільно з останнім, знаючи при цьому обстановку в будинку та місце, де таємно від ОСОБА_4 було заховано грошові кошти належні ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_10 . Перебуваючи в будинку, діючи умисно, шляхом вільного доступу, під приводом пошуку грошових коштів та повернення їх ОСОБА_4 , відволікши увагу останнього, ОСОБА_7 таємно викрав грошові кошти в сумі 10270 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 12 вересня 2017 року становить 267109,38 грн, належні ОСОБА_10 , та 50000 грн, які належать ОСОБА_4 та знаходились в кухонній тумбі. Після вчинення вказаних дій ОСОБА_7 покинув будинок з викраденими коштами, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, які під час обшуку вилучили у ОСОБА_7 викрадені грошові кошти.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) у великих розмірах за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати. Наголосив, що дійсно за вказаних обставин він заволодів вилученою у нього під час затримання сумою грошових коштів, які належать потерпілим. При цьому він знав, що кошти належать їм і знаходяться вони саме там, де він їх і викрав. Підтвердив, що мав намір після викрадення грошових коштів повернути їх за винагороду потерпілому. Зазначив, що поштовхом до скоєння крадіжки послужило те, що він хотів сприяти відновленню стосунків між потерпілим та його колишньою дружиною, а також вважав, що в цій сумі є частка, яка належить і їй. Зважаючи на те, що грошові кошти у нього були вилучені під час затримання, він просив розцінити це як відшкодування завданих збитків.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданих збитків шляхом повернення вкраденого.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та відсутність тих, що його обтяжують, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше вчинив злочин та притягується до кримінальної відповідальності, характеристику його особи, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього, ставлення до скоєного, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та відсутність тих, що його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, а також соціальної реабілітації.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю кримінального правопорушення, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчинювати кримінальних правопорушень, на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, враховуючи висновок органу пробації, відповідно до якого обвинувачений має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, суд вважає за можливе призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю та наркотиків.

Оскільки обвинувачений засуджується до позбавлення волі, яке має відбувати реально, то суд вважає за необхідне з метою виконання вироку та відбування покарання обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по справі не заявлений.

Мотиви інших рішень

Процесуальних витрат і речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому основне покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з 31 жовтня 2018 року.

До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченого час його перебування під вартою в зв`язку з обранням щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по цій справі з 27 серпня по 31 жовтня 2018 року.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1