Справа №212/4543/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0001368 від 17.05.2018 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
Ромеро ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, інвалідом не являється, не одруженого, не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 ,-

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 , в квітні 2018 року, знаходячись на ринку «165 квартал» по вул. Е.Фукса в Покровському районі м. Кривого Рогу придбав в невстановленої слідством особи ніж. В подальшому в період часу з квітня 2018 року по 17.05.2018 року Ромеро ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел носив ніж при собі без передбаченого законом дозволу.
17.05.2018 року приблизно о 10.00 годин, працівниками поліції, на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , був зупинений гр. Ромеро ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого в ході зовнішнього огляду в кармані його рюкзака, зеленого кольору був виявлений та вилучений ніж, який згідно висновку криміналістичної експертизи № 29/3.3/1126 від 23.05.2018 року, є холодною зброєю, виготовленою саморобним способом за типом мисливських ножів загального призначення, який Ромеро ОСОБА_3 носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що при вищезазначених обставинах придбав ніж та зберігав його без передбаченого законом дозволу, винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, адвоката, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність Ромеро ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відносяться до категорії середньої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра перебуває з 2001 року з приводу емоційно-нестабільного розладу особистості, згідно висновку експерта №132 від 14.06.2018 року у період часу скоєння злочину та на теперішній час хронічними психічними захворюваннями не страждає, за своїм психічним станом може розуміти свої дії та керувати ними, у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує, на обліку у лікаря нарколога не перебував та не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується добре, в силу ст. 89 КК України не судимий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідом не являється.
Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому у виді штрафу, проте у мінімальному розмірі.
У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_6 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: ніж, який було здано до камери зберігання речових доказів підлягає знищенню, CD-диск ємкістю 700 МБ, що знаходиться в матеріалах даного кримінального провадження, слід залишити у матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1144,00 гривень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України суд -
ухвалив:

Ромеро ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів 1144 грн. 00 коп.
Речові докази: ніж, який було здано до камери зберігання речових доказів знищити; CD-диск ємкістю 700 МБ, що знаходиться в матеріалах даного кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1