Справа № 359/5102/18
Провадження № 1-кс/359/1504/2018
У Х В А Л А
Іменем України
27 червня 2018 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , затриманого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Китайської Народної Республіки, уродженця провінції Цзілінь КНР, одруженого, працюючого поваром, має двох неповнолітніх дітей, закордонний паспорт громадянина Китайської Народної Республіки G 651984497, про застосування тимчасового арешту, -
в с т а н о в и в :
Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся 27.06.2018 року до суду з даним клопотанням відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманого представниками ОКПП «Київ» ДПС України 25.06.2018 року о 10 год. 00 хв.
Згідно клопотання, 25.06.2018 об 10 год. 00 хв. під час оформлення пасажирів рейсу № 457 сполученням «Стамбул-Київ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку із характером завдання затримання арешт з метою подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого КК РФ.
Про факт затримання громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України у встановленому законодавством України порядку складено протокол затримання.
Так, відповідно до постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 25.09.2013, громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено останньому обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, ч.3 ст. 291 КК РФ.
18.10.2013 суддею Лісозаводського районного суду Приморського краю ухвалено вирок та визнано винним ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 3 ст. 291 КК РФ і призначено останньому покарання у вигляді штрафу в розмірі 450000 рублів.
Після чого, у зв`язку із невиконанням призначеного покарання, 06.03.2014 суддею Лісозаводського районного суду Приморського краю винесено постанову про заміну виду покарання відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та замінено раніше призначене покарання на позбавлення волі строком на шість місяців без штрафу з відбуттям покарання в виправній колонії загального режиму.
06.06.2016 оперуповноваженим МВ «Лісозаводський» МВС РФ винесено постанову про оголошення обвинуваченого (засудженого) громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в міжнародний розшук.
Відповідно до інформації компетентних органів Російської Федерації дії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) кваліфіковані за ч. 3 ст. 30, ч. 3 ст. 291 КК РФ (замах на дачу хабаря службовій особі особисто за вчинення завідомо незаконної бездіяльності) в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України (замах на надання неправомірної вигоди службовій особі), який є злочином середньої тяжкості, максимальний строк покарання у разі його вчинення, передбачено у вигляді до 4 років позбавлення волі, а тому являється екстрадиційним.
Строк давності притягнення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст. 49 КК України, не закінчився.
Документом, що підтверджує особу затриманого є його паспорт громадянина Китайської Народної Республіки G 651984497, який було вилучено у останнього в момент затримання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити його.
Затриманий ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та за можливості застосувати до нього домашній арешт. Повідомив також, що на території держави Білорусь в 2016 року, приблизно в липні місяці, його вже затримаували за цими ж звинуваченнями РФ. За минуванням 1 місяця за гарну поведінку був звільнений від відбування покарання. Проте повідомити де саме відбував покарання, в який сааме період, на підставі яким рішень правоохоронних органів чи суду, не вказав.

Захисник заперечив проти клопотання та в обґрунтування своєї позиції вказав, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) вже відбув призначене йому РФ покарання, оскільки на території держави Білорусь один місяць знаходився в колонії та був звільнений за гарну поведінку.

Заслухавши пояснення прокурора, затриманого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно якої, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленим законом.
Згідно із ст. 583 КПК України, тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч.4 ст.583 КПК України, в тому числі і в частині долучення документів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.
У відповідності до ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
При цьому відповідно до ч. 4 ст. 583 КПК України, прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять данні про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 541 КПК України, тимчасовий арешт - це взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений КПК України або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).
Крім того, тимчасовий арешт за своєю правовою природою є спеціальним запобіжним заходом, який застосовується виключно у межах міжнародно-правового співробітництва компетентних органів держав, що стосується видачі осіб відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників.
При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту до затриманої особи суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів та тим паче не вирішує питання про звільнення особи від покарання призначеного вироком суду іноземної держави, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового слідства іноземних держав, які підтверджують факт підозри або обвинувачення особи у вчиненні злочину, а також її перебування у розшуку.
Згідно ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 р. (далі по тексту - Конвенція), у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12 (оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони), і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення вчинено, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.

Дана Конвенція ратифікована Верховною радою України Законом України від 16 січня 1998 року за № 43/98 - вр. Уряди держави Україна та Російської Федерації підписали дану Конвенцію, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність між даними країнами зобов`язань щодо міжнародного співробітництва.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 25 вересня 2013 року винесеної старшим слідчим слідчого відділу по місту Лісозаводськ слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Приморському краю, громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 3 ст. 291 КК РФ (а.с. 19-22).
Вироком Лісозаводського районного суду Приморського краю від 18 жовтня 2013 року визнано винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 30, ч. 3 ст. 291 КК РФ і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 450 000 рублів (а.с. 23-25).
06 березня 2014 року суддею Лісозаводського районного суду Приморського краю винесено постанову про заміну виду покарання відносно ОСОБА_6 , та замінено покарання на позбавлення волі строком на шість місяців без штрафу з відбуттям покарання у виправній колонії загального режиму (а.с. 26-27).
Також, постановою оперуповноваженого МВ «Лісозаводський» МВС РФ від 06 липня 2016 року обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук в цілях його видачі. Такий розшук оголошено на території країн учасників Інтерполу (а.с. 28).

Згідно індивідуального звіту Інтерпол 05.10.2016 року оновлював відомості щодо міжнародного розшуку громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 і наразі він є чинним.
Відповідно до інформації компетентних органів Російської Федерації дії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) кваліфіковані за ч. 3 ст. 30, ч. 3 ст. 291 КК РФ (замах на дачу хабаря службовій особі особисто за вчинення завідомо незаконної бездіяльності) в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України (замах на надання неправомірної вигоди службовій особі), який є злочином середньої тяжкості, максимальний строк покарання у разі його вчинення, передбачено у вигляді до 4 років позбавлення волі, а тому являється екстрадиційним.
Особу затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено за допомогою паспорта громадянина Китайської Народної Республіки серії НОМЕР_1 , який вилучено під час затримання останнього.

Протокол затримання від 25.06.2018 року складений у відповідності до чинного законодавства, в присутності понятих, захисника ОСОБА_4 та перекладача ОСОБА_9 . При цьому, в судовому засіданні суддя переконався, що ОСОБА_6 розумів підстави затримання, йому роз`яснювались відповідні права та обов`язки. Заперечення до протоколу та дій уповноважених осіб щодо його складання і оформлення у затриманого відсутні.

Суд вважає, що права ОСОБА_6 при його затриманні були дотримані у відповідності до вимог КПК України. Сумніви щодо відповідності доданих до клопотання копій документів, їх оригіналам, у суду відсутні, оскільки вони завірені мокрою гербовою печаткою Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва, відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Захисник ОСОБА_4 в обґрунтування доводів щодо відбутого затриманим У Юйлян призначеного РФ покарання на території Білорусь надав суду Постанову про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 14.05.2016 року та протокол обшуку від 11.05.2016 року.

Джерелом походження вказаних документів захисником зазначено засоби мобільного зв`язку «Viber», на який родичі затриманого направили йому фото цих документів.

Відповідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 94 вказаного Кодексу встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд вважає подані захисником докази недопустимими, оскільки їх отримано у спосіб не передбачений КПК України.

Громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 просив суд застосувати до нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту, оскільки гарантує виконання вимог правоохоронних органів та суду.
Відповідно ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні даного клопотання слідчим суддею враховано, що ні самим затриманим, ні його захисником не надано суду доказів наявності у громадянина ОСОБА_6 на території держави України місця постійного проживання, як і не повідомлено адреси, проживаючи за якою він може відбути запобіжний захід у виді домашнього арешту, не надано доказів стійких соціальних зв`язків та працевлаштування на території держава Україна.
Зважаючи на вказане, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, немає.
Строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення відповідно ст.49 КК України, не закінчився.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 08.10.2004 року «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з екстрадицією» при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.
Судом врахована достатність належних та допустимих доказів, приєднаних до клопотання та передбачених ч. 4 ст. 583 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для дотримання балансу інтересів фізичної особи (затриманого) та держави, на підставі ч.1 ст.583 КПК України застосувати тимчасовий арешт щодо ОСОБА_6 строком на 40 діб, тобто до 10 год. 00 хв. 03 серпня 2018 року включно. Строк тимчасового арешту слід рахувати з моменту фактичного його затримання, тобто з 25 червня 2018 року з 18 год. 45 хв.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 582, 583 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, - відмовити.
Клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 , - задовольнити.
Застосувати тимчасовий арешт до громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 40 (сорок) діб.
Строк тимчасового арешту слід рахувати з моменту затримання громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 10 год. 00 хв. 25 червня 2018 року.
Ухвала слідчого судді діє протягом 40 (сорока) діб до 10 год. 00 хв. 03 серпня 2018 року включно.
Громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.
Копія ухвали слідчого судді підлягає перекладу та врученню затриманому на мові, якою останній володіє вільно.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено та проголошено 27 червня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1