1Справа № 335/8520/18 1-кс/335/7940/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Полонне Хмельницької області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого,

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України, в обґрунтування якого зазначив, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 16.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у третій декаді березня 2018 року, громадянин Туреччини ОСОБА_6 прибув у місто Енергодар, Запорізької області, у супроводжені місцевої жительки ОСОБА_7 25 березня 2018 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, за адресою АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, про що вона повідомила третю особу, яка проінформувала ОСОБА_9 про вказані події.

Після чого, у ОСОБА_9 , як у організатора вчинення злочину, виник умисел здійснити напад на громадянина Туреччини ОСОБА_6 , з метою незаконного заволодіння його майном.

Переслідуючи корисливу зацікавленість ОСОБА_9 залучив ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як виконавців вчинення вказаного злочину, які попередньо визначили умови розділу отриманих коштів та необхідні дії для досягнення спільної злочинної мети.

Під час скоєння розбійного нападу, ОСОБА_9 , як організатор вчиненого злочину, повідомив виконавцям адресу, де на той час тимчасово мешкав потерпілий ОСОБА_6 , координував в телефонному режимі дії ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розподіляв незаконно отриманні кошти та цінне майно, яке належить потерпілому, між учасниками скоєння злочину.

В свою чергу, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як виконавці злочину, під час розбійного нападу, прибули за адресою, де тимчасово мешкав потерпілий ОСОБА_6 , де шляхом погроз та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, заволоділи його грошовими коштами та цінним майном.

Так, 25 березня 2018 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, під керівництвом організатора злочину ОСОБА_9 , маючи на меті особисте збагачення, шляхом заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, скориставшись ключем, який їм надала ОСОБА_7 та не була обізнана про протиправні наміри останніх, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де тимчасово мешкав та знаходився потерпілий ОСОБА_6 .

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , виконавці злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, за вказівкою ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, погрожували застосуванням насильства небезпечним для життя чи здоров`я, предметом схожим на пістолет, який потерпілий сприйняв за вогнепальну зброю, після чого нанесли потерпілому множинні удари кулаками рук та ногами в область голови та тулуба, чим подавлювали волю потерпілого до спротиву та спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: рани, саден та синців на голові, синця на тулубі, які згідно висновку експерта ЗОБ СМЕ №35 від 30.04.2018 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою домовленістю групою осіб, з метою особистого збагачення, утримуючи останнього в положенні лежачи на підлозі, з правої кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 , відкрито заволоділи майном останнього, а саме мобільним телефоном, марки «IPHONE 6S», чорно сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 13200 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_2 , яка не представляє матеріальної цінності.

В цей же час, ОСОБА_5 , діючи умисно, за вказівками ОСОБА_9 та у присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою домовленістю групою осіб, з метою особистого збагачення, перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, з дивану у кімнаті, де перебував потерпілий ОСОБА_6 , заволодів майном потерпілого, а саме гаманцем марки «U.S. Polo», який не представляє матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 785 доларів США, які в перерахунку по курсу НБУ становлять 20150 гривень, грошові кошти у розмірі 800 турецьких лір, які в перерахунку по курсу НБУ становлять 5280 гривень, грошові кошти у розмірі 1600 гривень та документи: паспорт громадянина Туреччини на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_3 , банківська картка № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , два студентських квитка на ім`я ОСОБА_6 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 40230 гривень, після чого втекли з місця вчинення злочину та розпорядились майном потерпілого на власний розсуд.

Крім того, 25.03.2018 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , вчинив розбійний напад відносно потерпілого ОСОБА_6 та заволодів майном останнього. Під час вчинення розбійного нападу, ОСОБА_5 маючи умисел на заволодіння офіційними документами, діючи з корисливих мотивів, з метою подальшого їх використання для особистого збагачення, заволодів паспортом громадянина Туреччини на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_3 . Тим самим, ОСОБА_5 незаконно заволодів паспортом на ім`я потерпілого ОСОБА_6 .

Також, в кінці грудня 2017 року ОСОБА_12 стало відомо від знайомого йому ОСОБА_9 про те, що останній підшукав особу, а саме мешканця м. Енергодар Запорізької області ОСОБА_13 , у якого, під вигаданим мотивом боргових зобов`язань перед третьою особою, можливо шляхом вимагання отримати грошові кошти у сумі 5000 доларів США.

ОСОБА_12 проаналізувавши отриману від ОСОБА_9 інформацію, розуміючи, що шляхом скоєння вимагання він зможе збагатитись, залучив ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та встановлену в ході досудового розслідування особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження до вчинення злочину в якості виконавців. ОСОБА_12 , повідомивши всіх співучасників про розроблений план вимагання грошових коштів,отримав згоду останніх на співучасть у скоєнні злочину. Згідно вказаного плану, ОСОБА_12 як організатор злочину, під час телефонних розмов та особистих зустрічей здійснював моральний тиск та систематичні погрози нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , а також координував дії ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , як виконавців, які також повинні здійснювати моральний тиск та систематичні погрози нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому, а у разі необхідності завдати потерпілому тілесні ушкодження та після отримання від нього грошових коштів, розподілити їх між всіма співучасниками.

В свою чергу, дії ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , як виконавців вчинення злочину, під час вимагання, полягали у наступному, а саме: здійснювати моральний тиск, систематичні погрози нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , шляхом телефонних розмов з останнім, при особистих зустрічах з потерпілим залякувати його, спричиняти тілесні ушкодження, погрожувати потерпілому ОСОБА_13 застосувати до нього предмети, які можуть завдати шкоду його життю або здоров`ю.

Переслідуючи корисливу зацікавленість ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 попередньо визначили з ОСОБА_12 умови розділу отриманих коштів і заручились його підтримкою.

На виконання розробленого та погодженого співучасниками злочинного плану, з початку січня 2018 року до 29 березня 2018 року, на території м. Енергодар Запорізької області, ОСОБА_12 маючи єдиний умисел і переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вимагання грошових коштів, діючи з корисливих мотивів, умисно, узгоджено між собою, за попередньому змовою групою осіб з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , та встановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під вигаданим мотивом боргових зобов`язань перед третьою особою, неодноразово пред`явили потерпілому ОСОБА_13 незаконні вимоги передачі їм грошових коштів у сумі 5000 доларів США, висловлюючи, в разі його відмови, погрозу застосування до нього фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, на що потерпілий погодився, боячись за своє життя та здоров`я.

Так, 28.01.2018 року, ОСОБА_9 , діючи за вказівками ОСОБА_12 , з відома ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , та встановленої в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під керівництвом ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи біля магазину "АТБ", який розташований по вул. Козацькій в м. Енергодар, Запорізької області продовжив висловлювати незаконні вимоги потерпілому ОСОБА_13 , щодо передачі йому частини грошових коштів. Потерпілий ОСОБА_13 , сприйнявши вказані та попередні погрози як реальні, боячись за своє життя та здоров`я, передав у вище вказаному місці ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 3 000 гривень та 100 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 2 874 гривні, загальна сума становить 5 874 гривні, в рахунок погашення неіснуючої заборгованості.

Продовжуючи свої протиправні дії направлені на досягнення злочинного умислу, з січня 2018 року до 29 березня 2018 року, знаходячись в невстановлених місцях на території Запорізької області, ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, під керівництвом ОСОБА_12 , разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , із відома встановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи повторно, із корисливих спонукань, телефонували на номер мобільного телефону НОМЕР_6 потерпілого ОСОБА_13 , і зустрічаючись з останнім на території Запорізької області, погрожуючи йому насильством, небезпечним для життя та здоров`я, висловлювали вимогу в подальшій передачі 5000 доларів США, на що ОСОБА_13 , боячись за своє життя та здоров`я, погоджувався та обіцяв підшукати зазначену суму грошових коштів, яку вимагали від нього ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_13 не виконав злочинні вимоги ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ними було прийнято рішення про посилення морального тиску на ОСОБА_13 , що виразилося в систематичних погрозах нанесенням тілесних ушкоджень та подальшому нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 .

З цією метою, 21.03.2018 приблизно о 17 години 30 хвилин, ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , зі вказівками ОСОБА_12 , із відома встановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, у ході зустрічі із потерпілим ОСОБА_15 біля магазину «Каштан», у м. Енергодар, вул. Казацька 11/13, де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, маючи на меті особисте збагачення, шляхом одержання грошових коштів через вимагання, із корисливих мотивів, отримавши відмову потерпілого ОСОБА_13 сплачувати іншу частину боргу в сумі 4800 доларів США, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 почали наносити удари кулаками та ногами в область голови та тулуба потерпілому ОСОБА_13 чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока, рубця на слизовій лівої щоки, які згідно висновку експерта №40/Д від 05.04.2018 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з відома та згоди усіх співучасників, поставив вимогу, щоб останній до 16 години 00 хвилин 05.05.2017 року передав йому грошові кошти в сумі 5000 доларів США або переоформив на його знайомого автомобіль «Kia Cerato» д.р.з НОМЕР_7 , яким фактично володів та користувався потерпілий, право власності на який було зареєстровано за третьою особою.

Внаслідок здійснення систематичних погроз та нанесенню тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_13 , сприйнявши погрози застосування насильства від ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , які діяли за вказівками ОСОБА_12 , як реальні і дійсні, погодився з їхньою вимогою та 29.03.2018 о 14 годині 00 хвилин, з метою переоформлення права власності на автомобіль «Kia Cerato» д.р.з НОМЕР_7 , приїхав на зазначеному транспортному засобі до будинку АДРЕСА_4 , в якому розташовано Територіальний сервісний центр № 2346 РСЦ МВС в Запорізькій області, а також запросив до зазначеного місця особу, яка за довіреністю мала право розпорядження зазначеним вище транспортним засобом, з метою його переоформлення на іншу особу в інтересах ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , які, за виключенням ОСОБА_12 , який координував дії співучасників, вже чекали їх на зазначеному місці.

Діючи під протиправним впливом ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_13 передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Kia Cerato» д.р.з НОМЕР_7 та ключі від зазначеного автомобіля третій особі, яку попередньою підшукали ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , яка за довіреністю зняла з реєстрації з метою подальшого відчудження автомобіль «Kia Cerato», якому було надано тимчасовий н.з. НОМЕР_8 , в інтересах третіх осіб.

Після чого ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 були затримані співробітниками правоохоронних органів на зазначеному місці.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_13 заподіяно матеріальну шкоду на суму 3 000 гривні, 100 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 2 874 гривні, 5600 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 145 600 гривень, загальна сума становить 154 474 гривень.

30 березня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 01 квітня 2018 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

03 квітня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 26 червня 2018 слідчим суддею Енергодарського міського суду строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 28 серпня 2018 року.

26 червня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 22 серпня 2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 28 вересня 2018 року.

18 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.

18 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 25 вересня 2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 30 вересня 2018 року.

28 вересня 2018 року суддею Апеляційного суду Запорізької області строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 12 жовтня 2018 року.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою відносно в межах строку досудового розслідування до 22.10.2018 року.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 16.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України.

30 березня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 01 квітня 2018 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

03 квітня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 26 червня 2018 слідчим суддею Енергодарського міського суду строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 28 серпня 2018 року.

26 червня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 22 серпня 2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 28 вересня 2018 року.

18 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.

18 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 25 вересня 2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 30 вересня 2018 року.

28 вересня 2018 року суддею Апеляційного суду Запорізької області строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 12 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18.09.2018 року підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000084 від 16.02.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України, та 22.09.2018 року надано доступ до матеріалів кримінального провадження з метою їх ознайомлення.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваним та його захисником завершено 08.10.2018 року у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, досудового розслідування, відповідно станом на 08.10.2018 року строк досудового розслідування до його звершення складає ще 12 днів, тобто спливає 20.10.2018 року.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного, також слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 обставини, за яких підозрюваним були вчинено дії, що мають ознаки злочинів, які йому інкриміновано, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання без реєстрації, раніше засуджений.

З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також доказів та обставин, на які посилається прокурор у клопотанні та у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України, найтяжчий з яких, у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжкого злочину.

Вирішуючи клопотання прокурора, слідчий суддя враховує ступінь суспільної небезпеки інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує доводи сторони захисту щодо характеристики підозрюваного ОСОБА_5 , однак з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, приходить до висновку про недостатність таких характеристик для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту в частині недоведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки питання наявності зазначених ризиків, було встановлено слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, та стороною захисту не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування строком до 20.10.2018 року.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 201, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20.10.2018 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали слідчого судді 20.10.2018 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1