справа № 638/3030/17
номер провадження 1 КП/638/271/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000026 від 03 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Харкові, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, не працюючого, офіційне місце реєстрації. мешкання, місце фактичного проживання відсутні, не одруженого, раніше судимого 15.10.2003 року Московським районним судом м. Харкова, за ст. 198, ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 року. 10.06.2009 року Харківського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70, 71, 73 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 11 місяців 11 днів; 23.07.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 4 місяці 4 дні, 23.07.2013 року звільнений із зали суду по відбуттю строку покарання; 09.06.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:

27.02.2017 року в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся з клопотанням повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам чинного законодавства, містить ряд порушень, які не можливо усунути в судових засіданнях.

Прокурор просив суд відмовити в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що порушень вимог чинного законодавства на стадії досудового слідства не було.

Захисник не погодилась з думкою обвинуваченого та просила відмовити в задоволенні вказаного клопотання та призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає вказане клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.2, ст.291 КПК України в обвинувальному акті повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор та слідчий вважають встановленими, а також в обвинувальному акті присутній такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зокрема, дане процесуальне рішення повинно містити опис передбачених ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належить подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Всі вказані обставини вказані в обвинувальному акті.

Вказані обставини свідчать про зловживання стороною обвинуваченого своїми правами.

Обвинувачений не зміг довести необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинуваченим не доведено, що обвинувальний акт містить ряд недоліків, які унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно не порушує право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі приписами п.п. «b» і «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, положення яких імплементовано у ст. 20 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту по вказаному кримінальному провадженню відмовити.

Кримінальне провадження продовжити у загальному порядку.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1