Провадження № 1-кс/750/4226/18
У Х В А Л А

30 вересня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007690 від 28.09.2018 відносно підозрюваної:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красилівка, Козелецького району, Чернігівської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з тим, що 28.09.2018 близько «17» год. «30» хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , в ході конфлікту, що виник з мотивів особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно нанесла потерпілому один удар ножем в область спини та один удар ножем в область грудної клітки, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, від яких останній помер на місці події.

28.09.2018 о «19» год. «00» хв. ОСОБА_6 була затримана у порядку ст. 208 КПК України.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу слідчий мотивує тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує їй, в разі визнання її винуватою у такому злочині, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того одразу після вчинення кримінального правопорушення зникла з місця події, не вживши жодних заходів до надання медичної допомоги потерпілому.

Встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 є напад з використанням гострого предмету. У ході огляду місця події вилучено ніж, однак підозрювана повідомляла інформацію про те, що в квартирі в користуванні був ще один ніж, якого при огляді виявлено не було. Тому на даний час знаряддя вчинення злочину та відповідно його місцезнаходження не встановлено, а отже існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрювана зможе знищити знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, як зазначено у клопотанні, враховуючи викладене вище, застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на підозрювану обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав, при цьому він зазначив, що оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного з загибеллю людини, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави можливо не визначати.
Підозрювана в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання та просила застосувати до неї домашній арешт, оскільки вона не вбивала потерпілого, а лише намагалась від нього захиститись так, як він почав її бити.
Захисник також не погодився з клопотанням, звернув увагу на те, що клопотання не обґрунтоване на законі, вважає, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, просить застосувати відносно підозрюваної особисте зобов`язання, зазначені у клопотанні ризики, нічим не підтверджуються.
Заслухавши доводи всіх учасників судового засідання та дослідивши матеріли кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу, як тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Більш того, як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною, а захід відповідав обставинам справи, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.

Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання вбачається, що підозрювана, має постійне місце мешкання, сама звернулась за допомогою до сторонніх осіб, з приводу скоєного та попросила викликати поліцію, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась.
Враховуючи, вищевикладене слідчий суддя вважає доведеними в судовому засіданні обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, знаходить, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Аналіз доводів клопотання, доданих до нього матеріалів та пояснень учасників процесу не дають підстав вважати, що існує такий ризик, як можливость знищення підозрюваною речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки жодних доводів такого знищення прокурором в судовому засіданні не наведено, так як на даний час, ніж яким було заподіяно вбивство вилучений працівниками поліції, посилання прокурора на нібито існування ще одного ножа, яким могло бути заподіяно пошкодження потерпілому, та який підозрювана може знищити нічим не підтверджено та є лише припущенням прокурора.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Виходячи з наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків для запобігання спробам переховуватись від слідства, тобто за наявності саме лише одного цього ризику, який дає достатні підстави вважати, що вона може вчинити вищезазначені дії, з врахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваної, її характеристику, майновий стан, відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, є достатні підстави для застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків, зазначених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому вирішуючи питання про застосування домашнього арешту, суд враховував вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, справу "Комарова проти України" від 16 травня 2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути "загальним правилом", і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого щодо застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на неї обов`язок:

не відлучатись з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого мешкання;

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали встановити до 29 листопада 2018 року.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1