Провадження по справі № 1-кс/752/1560/18

У Х В А Л А
про тимчасовий доступ до речей та документів
28.02.2018 рокуслідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні Голосіївського районного суду м.Києва, внесене в кримінальному провадженні № 0007279 слідчим слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , клопотання про тимчасовий доступ до документів, подане в порядку глави 15 Кримінального процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ доречей та документів, що перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , а саме до копій документів нотаріальної справи в якій містяться документи, що слугували підставою для внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності - 14203033 від 18.04.2016, згідно якого проведено реєстрацію права власності на квартиру квартира АДРЕСА_1 , за ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;), з можливістю їх вилучення.
В обґрунтування вимог, викладених у клопотанні, зазначив про те, що слідчий відділ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному 30.09.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007279 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 388, ч.1 ст.365-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню встановлено, що 21.07.2016 до слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві надійшла заява ОСОБА_6 , відносно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) щодо незаконного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14203033 від 18 квітня 2016 року, стосовно права власності на належну йому квартиру, а саме реєстрацію права власності на його квартиру, на ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », під час дії арешту (заборонити відчуження) квартири та під час дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

Так, 30 січня 2008 року ОСОБА_6 , та Закрите акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_3 », правонаступником якого є ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") уклали Іпотечний договір № 1094-Ф/ІП-2 (далі «Іпотечний договір»). За цим Іпотечним договором ОСОБА_6 є майновим поручителем (іпотекодавцем) іншої фізичної особи (свого батька ОСОБА_7 ), яка була боржником ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за кредитним договором № 1094-Ф від 30 січня 2008 року. На підставі Іпотечного договору ОСОБА_6 передав в іпотеку свою квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 78,9 кв.м. (далі «Квартира»).

Зазначене нерухоме майно є єдиним житлом ОСОБА_6 , вона використовується як місце його постійного проживання, а також місце проживання його малолітньої доньки ( ОСОБА_8 , 2010 р.н.). Квартира належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.1996 року.

23 травня 2016 року отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається, що 18 квітня 2016 року за рішенням № 29293059 (далі «Рішення») приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 проведено реєстрацію права власності на Квартиру за ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (правонаступником іпотекодержателя за Іпотечним договором). Це Рішення було прийняте під час дії арешту Квартири, накладеного, по-перше, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ІНФОРМАЦІЯ_4 ВП № 27839288 від 19 травня 2014 року, зареєстровано за № 14203116 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та, по-друге, постановою про відкриття виконавчого провадження від 18 грудня 2009 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровано за № 9361124 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (відомості про ці обтяження (арешти) містяться у інформаційній довідці, що додається до цієї заяви).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності з 18.04.2016 року належить ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі «Закон про державну реєстрацію прав»), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами пункту 2 частини першої статті 9 Закону про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Приймаючи оскаржуване рішення нотаріус діяв як суб`єкт владних повноважень, в порушення положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» (далі «Закон про іпотеку») визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону про іпотеку. Тобто в результаті використання цього права відбувається відчуження предмету іпотеки.

Відповідно до статті 37 Закону про іпотеку, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Зі змісту Іпотечного договору вбачається, що сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому Іпотечному договорі (пункти 4.2 та 4.5 Іпотечного договору).

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі «Закон про мораторій») визначено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону про іпотеку, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м. для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку (підпункт 1 пункту 1 Закону про мораторій).

Зважаючи на те, що зазначене вище є місцем постійного проживання ОСОБА_6 та його доньки, у потерпілого немає у власності іншого нерухомого житлового майна, загальна площа Квартири менше 140 кв.м., а також той факт, що Квартира була передана в іпотеку за Іпотечним договором для забезпечення зобов`язань громадянина України ОСОБА_7 за споживчим кредитом в іноземній валюті, на цю Квартиру розповсюджується заборона на відчуження, встановлена Законом про мораторій. Відповідно, приймаючи Рішення, нотаріус порушив заборону на відчуження Квартири, встановлену підпунктом 1 пункту 1 Закону про мораторій.

Крім того, зазначене нерухоме майно відчужене під час дії арешту (заборони її відчуження). Станом на дату прийняття нотаріусом Рішення було чинним зареєстроване обтяження Квартири у вигляді арешту (заборони її відчуження), накладене постановами Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП від 19 травня 2014 року та ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18 грудня 2009 року.

Прийнявши зазначене Рішення, нотаріус порушив вимоги зазначеного пункту 6 частини першої статті 24 Закону про державну реєстрацію прав.

На момент прийняття нотаріусом Рішення в Квартирі була зареєстрована та постійно в ній проживає малолітня дитина ОСОБА_8 , 2010р.н.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Крім цього, у відповідності до підпункту 1.9 пункту 1 глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваними житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною нотаріус вимагає подачі йому довідки про склад сім`ї житлово-експлуатаційної організації, квартального комітету або іншого уповноваженого органу з питань реєстрації місця проживання. Оскільки Рішення все ж таки було прийняте є підстави вважати, що нотаріус не перевірив належним чином, чи дотримуються права малолітньої дитини, чим порушив зазначені приписи Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того у графі «Підстава виникнення права власності» інформаційної довідки з державних реєстрів не вказано наявність ані довідки про склад сім`ї, ані відповідного дозволу органів опіки та піклування.

Відповідно до пунктів 3, 4 та 6 частини першої статті 24 Закону про державну реєстрацію прав, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, або наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи, що Квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в порушення частини четвертої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» та підпункту 1.9 пункту 1 глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, не були дотримані права малолітньої дитини на користування Квартирою, отже нотаріус був зобов`язаний відмовити у проведенні реєстрації права власності на вказану квартиру за ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а відтак Рішення є протиправним.

Вищенаведене свідчить про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 діючи як суб`єкт владних повноважень здійснила відчуження нерухомого майна, яке перебувало в заставі.

Враховуючи викладене, з метою всебічного, повного, об`єктивного та неупередженого дослідження обставин справи, виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до нотаріальної справи в якій містяться документи, що слугували підставою для внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності - 14203033 від 18.04.2016, згідно якого проведено реєстрацію права власності на квартиру квартира АДРЕСА_1 , за ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » .

В судове засідання слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 не з`явилася, надала суду заяву, в якій клопотання підтримує та просить його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Дослідивши клопотання та вивчивши докази, якими воно обґрунтовується прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 159 КПК України встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити з них їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України, слідчий має право звернутися до слідчого суді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів за погодженням з прокурором.

Вищевказані документи є процесуальними джерелами фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню. Крім того вищевказані документи допоможуть встановити можливих свідків та осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення та допоможуть встановити істину в кримінальному провадженні та притягнути винних осіб до відповідності.

Враховуючи наведене, вважаю, що стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи доступ до яких запитується, знаходяться у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

Крім того, слідчим обґрунтовано те, що документи, доступ до яких запитується, знаходяться у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , в сукупності з іншими документами даного кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки дослідження вказаних документів необхідно для встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного вище кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 159-166 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:
Клопотання - задовольнити.

Надати тимчасовий доступ слідчому слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , членам групи слідчих або за його дорученням співробітникам визначеного оперативного підрозділу, до речей та документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , а саме до копій нотаріальної справи в якій містяться документи, що слугували підставою для внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності - 14203033 від 18.04.2016, згідно якого проведено реєстрацію права власності на квартиру квартира АДРЕСА_1 , за ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з можливістю їх вилучення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Строк дії ухвали становить один місяць з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя