Провадження № 1-кс/161/5706/18
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 17 липня 2018 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002512 від 29 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України, про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про арешт майна, мотивуючи його тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР під № 0002512 від 29.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч.1 ст.364 КК України, що в ході проведення комплексної перевірки організації службової діяльності регіональних та територіальних сервісних центрів МВС у Волинській області з надання організаційно-методичної та практичної допомоги згідно з наказом Головного сервісного центру МВС від 16.03.2017 №69, в період з 20.03.2017 по 24.03.2017, було виявлено, що у ТСЦ 0741 на підставі сфальсифікованих документів було здійснено реєстрацію транспортних засобів, а саме автомобіль марки MERCEDES-BENZ S600, кузов № НОМЕР_1 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ S600L, кузов № НОМЕР_2 , а також перереєстрацію автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER 200, кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .

Окрім того, слідчий зазначив, що під час тимчасового доступу до документів у територіальному сервісному центрі 0741 вилучено оригінали документів, які подано для реєстрації транспортного засобу MERCEDES-BENZ S600L, кузов № НОМЕР_2 , серед яких наявна митна декларація № 807110000/2016/016699 від 15.12.2016, за якою нібито імпортовано вказаний автомобіль із сплатою митних платежів.
Також, слідчий зазначив, що під час досудового розслідування із Харківської митниці ДФС отримано інформацію про те, що митна декларація № 807110000/2016/016699 від 15.12.2016 видавалась із сплатою митних платежів на пошкоджений кузов легкового автомобіля марки «MERCEDES-BENZ S600L», кузов № НОМЕР_2 , а не на автомобіль «MERCEDES-BENZ S600L», кузов № НОМЕР_2 не оформлялась.

Окрім цього, слідчий зазначив, що автомобіль «MERCEDES-BENZ S600L», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 ввезений на митну територію України без сплати митних платежів, де був легалізований шляхом реєстрації у територіальному центрі 0741, за сприяння працівників центру.

Крім цього на підставі даного висновку було скасовано державну реєстрацію автомобіля «MERCEDES-BENZ S600L», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_5 .

З врахуванням зазначених обставин, слідчий, посилаючись на ст. ст. 40, 100, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просив суд:

1) Накласти арешт, а саме заборону на відчуження, використання та розпорядження транспортним засобом: «MERCEDES-BENZ S600L», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_5 .

2) Виконання ухвали доручити Регіональному сервісному центру МВС у Волинській області та УІПКП "102" ГУНП у Волинській області шляхом внесення відповідних записів до всіх баз даних (НАІС Автомобіль, тощо), які використовуються при реєстрації, перереєстрації транспортних засобів, арешту, розшуку останніх.

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явився, хоча належними чином був повідомленим про час та дату судового засідання. До суду прокурор подав заяву, в якій клопотання підтримав із підстав зазначених у ньому та просив суд його задоволити, а судове засідання проводити у його відсутності.

Володілець майна ОСОБА_5 , будучи повідомленим про час та дату судового розгляду, у судове засідання не прибув.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Оскільки учасники судового розгляду не прибули, суд розглянув клопотання без застосування технічних засобів фіксації судового розгляду.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2017 року, 14 травня 2018 року за №0002512 слідчим внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України (а.с.3-4).
Згідно висновку за результатами перевірки законності державної реєстрації транспортних засобів, здійсненої у ТСЦ 0741 від 11 травня 2017 року встановлено, що автомобіль «MERCEDES-BENZ S600L», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 ввезений на митну територію України без сплати митних платежів, де був легалізований шляхом реєстрації у територіальному центрі 0741, за сприяння працівників центру (а.с.5-6).

Відповідно до відповіді Харківської митниці ДФС встановлено, що митна декларація № 807110000/2016/016699 від 15.12.2016 видавалась із сплатою митних платежів на пошкоджений кузов легкового автомобіля марки «MERCEDES-BENZ S600L», кузов № НОМЕР_2 , а не на автомобіль «MERCEDES-BENZ S600L», кузов № НОМЕР_2 не оформлялась (а.с.19).

Відповідно до протоколу огляду документів від 17 травня 2018 року встановлено, що виявлено розбіжності у графі №31 «Вантажні місця та опис товарів».

Згідно постанови слідчого СУ ГУНП у Волинській області від 15 травня 2018 року встановлено, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S600L», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_5 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0002512 від 29.05.2017 року (а.с.20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є матеріальним об`єктом, що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що слідчим доведено необхідність у накладанні арешту на вилучений автомобіль з метою збереження речового доказу, тому клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.98,167,170,172,173,372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002512 від 29 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України, про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт, а саме заборону на відчуження, використання та розпорядження транспортним засобом: «MERCEDES-BENZ S600L», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1