Справа № 184/1129/18
Номер провадження 1-кп/184/160/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покров кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000414 від 26.05.2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, місце реєстрації відсутнє, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
представник потерпілого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

25.06.2018р. близько 19:30 год. ОСОБА_3 проходив повз будинку АДРЕСА_2 , де побачив каналізаційний колектор, накритий металевою кришкою люка, яка належить Міському комунальному підприємству «Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства». З корисливих спонукань у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення даної металевої кришки каналізаційного люка.
В цей же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, з корисливих спонукань, застосувавши фізичну силу, зняв з каналізаційного люка металеву кришку, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2662-18 від 07.06.2018р. складає 1250 грн., з якою з місця вчинення злочину зник, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені вказаного кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав у повному обсязі. Пояснив, що він 25.06.2018р. викрав металеву кришку каналізаційного люка, оскільки йому були потрібні грошові кошти. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своєму рішенні "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, скарг та заяв від сусідів не надходило, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ст.185 ч.1 КК України, адже саме це покарання виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.349, 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в сумі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази по справі, а саме: металеву кришку люка, яку передано під схорону розписку МКП «Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», після набрання вироком законної сили залишити власнику - МКП «Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи по даній справі у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.
За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1