Житомирський апеляційний суд
Справа №295/512/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 19 лютого 2018 року, якою частково задоволено його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2018 року частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 31 березня 1997 року по 25 червня 1998 року з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі за вироком Донецького обласного суду від 16 лютого 1998 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, просить додатково зарахувати йому в строк відбуття покарання перебування в умовах слідчого ізолятора м. Донецька до часу прибуття в Житомирському УВП №8, а саме з 31.03.1997 року по 23.12.2001 року за вироком Донецького обласного суду від 16.02.1998 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Донецького обласного суду від 16 лютого 1998 року ОСОБА_7 був засуджений за ст.ст. 93 п. «а, з», 142 ч. 3, 145 ч. 2, 42 КК України до смертної кари, з конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено з 31 березня 1997 року.

25 червня 1998 ухвалою Верховного Суду України вказаний вирок суду було залишено без змін.

12 червня 2000 року ухвалою Донецького обласного суду ОСОБА_7 замінено покарання у виді смертної кари на довічне позбавлення волі.

Суд першої інстанції врахував строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 за вироком Донецького обласного суду від 16 лютого 1998 року, з 31 березня 1997 року по 25 червня 1998 року з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, що узгоджується з положеннями ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч. 4 ст. 532 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення до 23 грудня 2001 року то зазначені доводи не узгоджуються з вимогами Закону, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

В розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Враховуючи, що вирок щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 25 червня 1998 року і цей строк йому було враховано судом першої інстанції, він не перебував в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження підстав для додаткового зарахування в строк відбуття покарання періоду до 23 грудня 2001 року колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2018 року про часткове зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: