справа №619/1680/18
провадження №1-кп/619/349/18
ВИРОК
04 вересня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
представника потерпілого - ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дергачі Харківської області, громадянки України, працюючої, однак, офіційно не працевлаштованої, маючої неповну середню освіту, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимої ,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, підтвердила факт і обставини вчинення злочину, так, як це зазначено вище.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням даних, які характеризують її особу.
Вина обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченою не оспорюються.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 , які виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів), суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається обставиною, яка пом`якшує його покарання.
Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.
Відповідно до змісту ст. ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що вона в силу ст.89 КК України не судима, перебуває на обліку у лікаря нарколога з березня 2010 з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, перебуває на контрольному обліку у лікаря психіатра з 23.07.2008 з діагнозом: гостра реакція на стрес у хворої з синдромом алкогольної залежності, працює, однак, офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується посередньо.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України являється злочином невеликої тяжкості, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання.
Частиною 1 ст. 368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої.
Згідно висновку, складеного Дергачівським міськрайонним відділом з питань пробації, загальний рівень ризику вчиненого кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства зі сторони обвинуваченої оцінюється як середній, кримінальне правопорушення не поєднане з насильством, відповідно до ОСОБА_6 можна застосувати такий вид інтервенції як: покарання не пов`язане з позбавленням волі. До обвинуваченої можна застосовувати такі заходи підтримки та допомоги як: допомога у офіційному працевлаштуванні, робота з психологом, за умови реалізації яких можливо досягнути право слухняної поведінки без застосування покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.
За таких обставин справи, суд вважає можливим призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт в межах санкції частини цієї статті, враховуючи відсутність обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Перевіривши підстави позову, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину.
Згідно із ч.1 ст.187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.
За положеннями ст. 194 СК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.
Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.
Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.
Частиною 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Частиною 8 цієї ж статті передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Частиною 1 ст. 196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Тобто за відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень указаного Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.
Таким чином, заборгованість за аліментами може бути стягнута за рішенням суду тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються із заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом.
В даному випадку аліменти на користь цивільного позивача ОСОБА_9 вже стягнуті за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18.02.2014 і повторному стягненню не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами стягується із ОСОБА_6 у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом ухвалення повторного судового рішення.
Враховуючи викладене, цивільний позов ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 відмовити повністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1