Справа № 243/9441/18
Провадження № 1-кс/243/2175/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність прокуратури Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2018 року до Слов`янського міськрайонного суду в інтересах ОСОБА_3 звернулася зі скаргою адвокат ОСОБА_2 , в якій просила зобов?язати посадову особу прокуратури Донецької області невідкладно внести до ЄРДР відомості за поданою ОСОБА_3 заявою від 14.09.2018 р. про скоєння кримінального правопорушення.

Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначена скарга підлягає поверненню адвокату ОСОБА_2 для подання до належного суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходитьсяорган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

При цьому органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК та ч. 1 ст. 38 КПК, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органівНаціональної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК.

У випадку проведення досудового розслідування слідчою групою клопотання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження також розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Підставою для визначення територіальної юрисдикції суду першої інстанції при розгляді клопотань щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування.

Аналогічна позиція висловлена у листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.06.2016 р. N 223-1650/0/4-16, у якому зазначено, що наведена позиція судової палати була відображена в листах ВССУ "Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження" (від 05 квітня 2013 року N 223-559/0/4-13) і"Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" (від 04 квітня 2013 року N 511-550/0/4-13) у пунктах 3 і 2 відповідно й залишається незмінною.
На підставі системного аналізу зазначених норм КПК можна зробити висновок, що органом досудового розслідування є не слідчий підрозділ, а відповідний орган поліції, безпеки чи прокуратури, до складу якого входить цей слідчий підрозділ.

Отже, фактичне місцезнаходження структурного підрозділу не є визначальним фактором для вирішення питання щодо місця розгляду клопотання/скарги, оскільки територіальна підсудність повинна визначатись не за фактичним місцем розташування слідчого підрозділу, а за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Така ж позиція викладена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013 року.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що однією із загальних засад кримінального провадження є доступ до правосуддя, відповідного до якого кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

В даному випадку скарга не відповідає вимогам закону, оскільки подана з порушенням правил підсудності, встановлених ст. 218 КПК України, і не підлягає розгляду в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про порушення заявником правил підсудності, визначених ст. 132 КПК України, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Слов`янського міськрайонного суду.

Відповідно до п. 10 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.04.2013 року Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження, після розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя вправі постановити ухвалу про: 1) задоволення клопотання; 2) відмову у задоволенні клопотання; 3) повернення його, якщо клопотання подано слідчому судді без додержання вимог, визначених відповідною нормою КПК.

Отже, зазначена скарга не підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області, оскільки орган досудового розслідування знаходиться не у м. Слов`янську Донецької області, а тому з метою недопущення порушення принципів змагальності, безпосередності, для повного, всебічного, оперативного розгляду зазначеної скарги, суд приходить до висновку про повернення скарги для звернення до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться прокуратура Донецької області (м.Маріуполь, вул.Університетська,6.).
На підставі викладеного та керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 132, 174, 234 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність прокуратури Донецької області повернути заявникудля подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом п?яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1