Справа № 183/13/18
№ 1-кп/183/530/18
В И Р О К
іменем України

26 вересня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003339 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. ВільнеНовомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 21.10.2008 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.162 КК України до 2 років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 28.12.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 29.05.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий термін 3 роки 1 місяць за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.12.2009 року, до відбуття покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі; 09.07.2014 року звільнений з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області №26 згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.07.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
14 жовтня 2017 року близько 00 години 35 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, через незачинені дерев`яні ворота проник на територію даного домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 , де, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до господарського приміщення, розташованого на території цього ж домоволодіння, звідки таємно викрав 8 пластикових каністр об`ємом 20 літрів кожна, вартістю 643,20 гривень, та дизельне пальне об`ємом 160 літрів, вартістю 3568 гривень. Після цього ОСОБА_6 місце скоєння злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4211,20 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, обставини справи не оспорює. Давати показання відмовився з огляду на те, що йому доповнити нічого, в обвинувальному акті все вірно зазначено. В скоєному щиро кається.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілого ОСОБА_5 , який звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, майнова шкода йому не відшкодована, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, осіб на утриманні не має, не працює, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому, беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченого, останньому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Між тим, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття обвинуваченого у вчиненому, думку потерпілого, який не просив призначити суворе покарання обвинуваченому, а також усі обставини у справі, суд дійшов до переконання, що до обвинуваченого може бути застосовано положення ст. 75 КК України і він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому суд вважає, що обвинуваченому може бути надана судом можливість, як виняток, довести самому собі та суспільству, що він може без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі самостійно змінити свій спосіб та погляди на життя на краще, виправитись та бути корисним членом цивілізованого суспільства.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 320,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: 8 пластикових каністр, - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок № 421/17 від 12.12.2017 року) у розмірі 320 гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1