Справа № 573/959/18
Номер провадження 1-кс/573/333/18
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, росіянина, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , періодично проживає по АДРЕСА_2 , пенсіонера, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

в с т а н о в и в :
12 червня 2018 року старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання вмотивоване тим, що 10 червня 2018 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у власному домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 , почув на подвір`ї вказаного господарства сварку. Вийшовши у двір, побачив раніше незнайомих осіб - ОСОБА_7 , 1995 року народження та ОСОБА_8 , 1991 року народження, а також свого сина, ОСОБА_9 , 1972 року народження, які завдавали тілесних ушкоджень його сину, ОСОБА_10 , 1980 року народження та зробив їм зауваження, на яке останні не відреагували. Після цього ОСОБА_5 зайшов до будинку, де взяв двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 34 Р № НОМЕР_1 , зарядив її двома мисливськими патронами та, вийшовши у двір, умисно здійснив два постріли у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , внаслідок чого останні загинули на місці. Побачивши це, ОСОБА_9 схопив ніж та попрямував у бік ОСОБА_5 , де між ними зав`язалася боротьба, у ході якої підозрюваний вихопив у ОСОБА_9 ніж та умисно завдав ним один удар правою рукою в ліву ділянку тулубу останнього (у ділянку серця), від чого він помер на місці. Відповідно до лікарських свідоцтв про смерть №№66, 68 та 67 від 11 червня 2018 року причиною смерті ОСОБА_8 є проникаюча травма грудної клітини, ОСОБА_7 розтрощення обличчя, а ОСОБА_9 ттравма серця відповідно.

Після скоєного ОСОБА_5 залишив місце події та з метою виїхати в м. Суми попрямував до м. Ворожба Білопільського району Сумської області, де був затриманий співробітниками поліції.

11 червня 2018 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000279, за ознаками складу злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Москва РФ, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 та періодично мешкає у АДРЕСА_2 .

11 червня 2018 року о 01 годин 45 хвилин ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та в цей же день о 07 годин 40 хвилин останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб.

Слідчий вказує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного злочину повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

На даний час існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які вказують на необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що після скоєння вказаного злочину підозрюваний втік з місця події та намагався виїхати в інший населений пункт і лише діями поліції місцезнаходження останнього було встановлено та здійснено його затримання. Крім того, слідчий зазначає про існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків, зокрема, сина ОСОБА_10 , який є одним із основних свідків у справі та проживає разом із ОСОБА_11 в м. Суми, а також дружину ОСОБА_12 , яка мешкає за місцем періодичного проживання підозрюваного, яке крім того є місцем вчинення злочину. Також слідчий вказує, що незважаючи на те, що в ході сварки, яка передувала злочину, безпосередньо до ОСОБА_5 не було застосовано будь яких дій, які б загрожували небезпекою для його життя чи здоров`я, останній застосував вогнепальну зброю, що характеризує підозрюваного, як особу, схильну до вчинення інших умисних злочинів проти життя та здоров`я людини.

З огляду на викладене вище, з метою запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, який би обмежив свободу пересування останнього та повністю забезпечив реальне виконання покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вбивства трьох осіб визнав, разом з тим суду зазначив, що вчиненню ним злочину передувала протиправна поведінка потерпілих, які завдавали тілесних ушкоджень його меншому сину ОСОБА_10 та дії яких він мав намір припинити.

Захисник ОСОБА_6 проти застосування відносно свого підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував. Вважав достатнім застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , мотивуючи свою позицію тим, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, про які йдеться у клопотанні. Зокрема, суду зазначив, що на даний час проведені всі першочергові слідчі дії та допитані свідки, у зв`язку з чим вплив підозрюваного на них виключається. Вищевказана адреса найбільш наближена по відстані до органу досудового розслідування, а тому ОСОБА_5 зможе у будь-який час з`явитися за викликом. Крім того, останній не має іншого місця проживання, аніж ті, про які відомо органу досудового розслідування, а тому переховуватися від слідства та суду йому ніде.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, пред`явлена ОСОБА_5 підозра за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних. Зокрема, згідно з протоколом огляду місця події та планом-схемою до нього у домогосподарстві АДРЕСА_2 виявлено трупи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з вогнепальними пораненнями, а також труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рушницю ТОЗ - 34 Р калібру 12 Ф №2845, патрони 12 калібру, гільзи, банки з порохом, сліди крові, ніж, штани ОСОБА_5 зі слідами речовини бурого кольору та інші слідоносії. Відповідно до протоколів допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , останні розповіли про події, які передували вчиненню злочину та про обставини вчинення ОСОБА_11 вбивства трьох осіб. Згідно з протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , останній визнав факт позбавлення ним життя трьох осіб. У лікарських свідоцтвах про смерть ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зазначено, що причиною смерті останніх відповідно є проникаюча травма грудної клітини, розтрощення обличчя і травма серця.

З огляду на викладене суд вважає, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, є обґрунтованою.

При вирішенні клопотання суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, згідно з якою особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. При цьому обґрунтована підозра утому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків також є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення від 15 вересня 2009 року у справі «Ямрозі проти Польщі», рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України»).

Тобто, із зазначеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

У даному випадку суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі. Безпосередньо після вчинення злочину підозрюваний втік з місця події та намагався виїхати в інший населений пункт, однак був затриманий працівниками поліції, що свідчить про існування ризику переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може впливати на основних свідків кримінального правопорушення, якими є його близькі родичі дружина та син і таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, суд враховує, що сам факт перебування підозрюваного на волі може викликати негативну реакцію суспільства у тому числі і ризик вчинення самосуду над підозрюваним, що виправдовує попереднє ув`язнення.

Таким чином, викладені вище обставини вказують на існування визначених ст. 177 КПК України ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого злочину, а тому застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання заявленим ризикам, тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Сукупність матеріалів, доданих до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатніми для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не є актом притягнення особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що його підзахисний вчинив злочин внаслідок перевищення меж необхідної оборони, на даний час проведені всі першочергові слідчі дії, а ОСОБА_5 не має намірів переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків і тим більше вчинити новий злочин не спростовують викладених вище висновків суду.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні даної ухвали не визначає підозрюваному розмір застави.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 09 серпня 2018 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на Білопільський ВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: