УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року

м. Київ
Справа № 167/1547/15-к

Провадження № 51-5993ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2018 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2017 року засуджено: ОСОБА_5 до покарання у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 371 КК на строк 1 рік; ОСОБА_6 до покарання у виді обмеження волі: за ч. 1 ст. 371 КК на строк 1 рік. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання за ч. 1 ст. 371 КК.

Крім того, вказаним вироком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 365 КК виправдано у зв`язку із відсутністю в їх діяннях складу кримінального правопорушення.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на його користь 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди завданої злочином. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2018 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скарги подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, така особа має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування судового рішення, та які, на її думку, були допущені судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги потерпілого ОСОБА_4 фактично зводяться до його посилань на неповноту судового розгляду, надання власної оцінки доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

При цьому потерпілий, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, якою вирок місцевого суду залишений без змін, не конкретизував, яких саме порушень допустився апеляційний суд при розгляді його апеляційної скарги та як ці порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановленого ним судового рішення, з огляду на положення статей 370, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПКпереглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї висуваються за законом, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Залишити касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3