Дата документу Справа № 323/1867/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1259/18
Єдиний унікальний № 323/1867/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 122 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000940 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_6 вважає, що вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.04.2018 року підлягає зміні в частині визначення суми стягнення моральної шкоди.

Окрім матеріальної шкоди йому, як потерпілому, було завдано і моральну шкоду неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки він зазнав фізичного болю, було завдано тілесних ушкоджень, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я. Йому присвоєна друга група інвалідності, він продовжує проходити лікування від травм, отриманих внаслідок скоєння ОСОБА_11 злочинних дій. В результаті заподіяної злочином шкоди його здоров`ю, він змушений довго лікуватися, є реальна загроза не відновлення повної функції головного мозку. Він втратив звичний для себе спосіб життя; теперішній стан здоров`я заважає вести активний спосіб життя, працювати, займатися спортом. Навіть у побуті він відчуває фізичні незручності внаслідок отриманої травми від злочинних дій ОСОБА_6 . З урахуванням зазначених вище обставин, за завдані мені моральні страждання, виходячи з засад розумності і справедливості, розмір моральної компенсації оцінює в сумі 345 600 грн. (триста сорок п`ять тисяч шістсот гривень).

Фактичний розмір заявленої до стягнення моральної шкоди може бути визначений за загально відомою методикою проф. ОСОБА_12 яка Рішенням про державну реєстрацію від 03.03.2010 року включена до Реєстру за реєстраційним кодом 14.1.04 «Методика встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань». Тобто, виходячи із та із глибини, характеру та тривалості душевних страждань та нервових переживань, керуючись принципом розумності та справедливості розмір спричиненої моральної шкоди потерпілий оцінює в 345 600 грн.

Враховуючи доведеність підстав заявленого позову - завдання йому тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розгляд здоров`я, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 і спричинення його протиправними діями моральних страждань, вважає, що завдана йому моральна шкода підлягає до відшкодування у повному обсязі. Просить вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.04.2018 року в частині стягнення відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - змінити та ухвалити в цій частині: стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди у сумі в 345 600 (триста сорок п`ять тисяч шістсот) гривень. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: представника потерпілого та потерпілого, які просили задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити частково, захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які просили судове рішення залишити без змін; колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного вище покарання. Роз`яснено ОСОБА_6 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок погашення матеріальної шкоди 18 864, 33 гривень та моральної шкоди в розмірі 25 000 гривень. В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком, 17.10.2016 року, близько 01-00 годин, ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні кафе-бару «Фенікс» за адресою: вулиця Івана Мазепи в м.Оріхів Запорізької області, у ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязнених відносин, наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів кулаком руки в область голови, від яких останній впав, після чого конфлікт було зупинено іншими відвідувачами зазначеного кафе та його учасники разом з ОСОБА_8 вийшли на вулицю і знаходилися поблизу приміщення кафе. В цей час через декілька хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, підійшов до ОСОБА_8 , де продовжуючи сварку, яка виникла на ґрунті особистих неприязнених відносин, наніс ОСОБА_8 декілька ударів кулаками рук в область голови, який від отриманих ударів впав на землю, а ОСОБА_6 наніс ще декілька ударів ногами в область голови останнього, тим самим, своїми умисними діями спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, закритого перелому верхньої щелепи праворуч, перелом очноямкових пластин решітчастої кістки праворуч і ліворуч з крововиливами у м`які тканини ділянок очних ямок (синці та гематоми за медичною документацією), крововиливами під оболонки обох очей, з неврологічною симптоматикою, садно та гематому в ділянці шиї.
Згідно висновку судової медичної експертизи від 31.05.2017 року № 1429 закрита черепно-мозкова травма, закритий перелом верхньої щелепи праворуч, перелом очноямкових пластин решітчастої кістки праворуч і ліворуч з крововиливами у м`які тканини ділянок очних ямок (синці та гематоми за медичною документацією), крововиливами під оболонки обох очей, з неврологічною симптоматикою у ОСОБА_8 сукупно кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а садно та гематома в ділянці шиї самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційній скарзі потерпілим ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 122 КК України.

Доводи потерпілогопро необхідність збільшення стягнення суми у відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки у судовому засіданні доведено, що саме внаслідок умисних дій останнього потерпілий ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що сума 25000 грн., яка стягнута з обвинуваченого, не в повній мірі відповідає характеру і обсягу страждань, які зазнав потерпілий.

Враховуючи ступінь душевних страждань, які зазнав потерпілий ОСОБА_8 і які виразилися у приниженні його честі і гідності, відчутті фізичного болю та стражданнях у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та тривалим лікуванням (закритої черепно - мозкової травми, закритого перелому верхньої щелепи праворуч, перелом очноямкових пластин решітчастої кістки праворуч і ліворуч з крововиливами у м`які тканини ділянок очних ямок), а також того, що в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілийОСОБА_8 став інвалідом 2 групи (т. 1 а.п. 85) та проходить курс лікування від отриманих травм (т. 2 а.п. 10-11), колегія суддів вважає, що підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральна шкода в розмірі 100 000 грн., що відповідає засадам розумності та справедливості.

В решті позивних вимог потерпілого ОСОБА_8 слід відмовити, як не відповідаючим вищевказаним засадам.

Керуючись ст. ст. 404,407 КПК України колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди, змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 100 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її оголошення.
Судді: