Номер провадження: 11-кп/785/423/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Макмуд-Миктеб Ставропольського краю Російської Федерації, одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000069 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 17 листопада 2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 87 КК із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із конфіскацією майна.

На підставі ст.75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 210 000 грн. матеріальної шкоди.

Згідно з вироком ОСОБА_8 визнано винуватим в тому, що він 27 жовтня 2014 року в ранковий час доби за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи на території бази «Орбіта» на АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я ОСОБА_9 , здійснили напад на останнього, в ході якого заволоділи грошима потерпілого в сумі 210 000 грн. При цьому роль ОСОБА_8 полягала у спостеріганні за навколишньою обстановкою, поведінкою потерпілих та у разі необхідності наданні допомоги особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, у заволодінні майном потерпілого.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким просить призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Зазначає, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і є явно несправедливим через надмірну м`якість. На думку прокурора суд безпідставно звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, оскільки він вчинив тяжкий злочин проти власності за попередньою змовою з групою осіб.

В ході апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 систематично не з`являвся в судові засідання апеляційного суду, в зв`язку з чим 12 квітня 2018 року прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав до апеляційного суду клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року прокурору був наданий дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою його приводу у судове засідання Апеляційного суду Одеської області для розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

29 травня 2018 року обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції та 31 травня 2018 року доставлений до апеляційного суду для розгляду клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав своє клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти його задоволення та зазначали, що на теперішній час відсутні підстави для застосування до ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі, дослідивши доводи викладені в клопотанні апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 27 листопада 2016 року за ч.2 ст.187 КК України.

Положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна, а тому згідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 майже рік переховувався від органу досудового розслідування та суду, безпідставно ігнорував виклики до апеляційного суду, не проживав за місцем свого мешкання, в зв`язку з чим працівники поліції не могли встановити місце його перебування та виконати ухвали про привід ОСОБА_8 в судові засідання.

Така поведінка обвинуваченого перешкоджає розгляду кримінального провадження в розумні строки і призвела до того, що вказане кримінальне провадження майже рік з 14 серпня 2017 року перебуває на стадії апеляційного розгляду, що є неприпустимим.

На думку апеляційного суду вказані обставини беззаперечно доводять існування ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик переховування від правоохоронних органів та суду підтверджується і тим, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, а саме він не одружений, не має дітей, або інших осіб, що знаходяться на його утриманні, офіційно він ніде не працює.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що із врахуванням того, що ОСОБА_8 офіційно ніде не працює, є свідченням існування ризику того, що перебуваючи нас свободі обвинувачений може прожовувати вчиняти нові злочини.

Враховуючи те, що на протязі довготривалого часу обвинувачений ОСОБА_8 переховався від органу досудового розслідування та суду, на теперішній час органом досудового розслідування розпочато інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, апеляційний суд вважає, що в даному випадку лише найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та дозволить контролювати місце його перебування.

Оскільки інкримінований ОСОБА_8 злочин був вчинений із застосуванням фізичного насильства до потерпілої, апеляційний суд керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КК України не визначає розмір застави, в якості альтернативного запобіжного заходу обвинуваченому.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 184, 194, 405, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 .

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання без визначення розміру застави в Одеській установі виконання покарань УДПтСУ №21.

Строк дії ухвали до 27 липня 2018 року включно.

Призначити судовий розгляд апеляційної скарги прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 17 листопада 2016 року у відношенні ОСОБА_8 на 09 липня 2018 року о 10 год. 30 хв.

Забезпечити доставку обвинуваченого ОСОБА_8 в наступне судове засідання апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суд набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3