Справа № 484/2967/18
Провадження: № 1-кп/484/338/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, дітей не має, який має середню освіту, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2017 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_3 вирішив вчинити кримінальне правопорушення та незаконно заволодіти чужим майном. З цією метою того ж дня, приблизно о 06:00год., ОСОБА_3 пішов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 . Достовірно знаючи,, що на той момент у будинку ніхто не проживає та власниця відсутня, користуючись там, що за ним ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди його злочинним діям, обвинувачений підійшов до сараю, який розташований за будинком. З силою смикнувши за ручку, ОСОБА_3 відчинив вхідні двері до сараю та проник до приміщення, звідки таємно викрав: 5 вживаних алюмінієвих каструль ємністю по 1л кожна ціною по 50грн. загальною вартістю 250грн.; 7 вживаних алюмінієвих каструль ємністю по 3л кожна ціною по 70грн. загальною вартістю 490грн.; 3 вживані алюмінієві каструлі ємністю по 5л. кожна ціною по 100грн. загальною вартістю 300грн.; вживану металеву драбину вартістю 300грн., спричинивши тим самим ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1340грн. З викраденим обвинувачений зник з місця події.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, погодився з розміром майнової шкоди та пояснив, що дійсно у лютому 2017р. він з метою крадіжки зайшов на територію сусідки ОСОБА_5 . Підійшовши до сараю, двері якого були зачинені, але замок тримався погано. З силою смикнувши двері, він їх відчинив та з сараю викрав алюмінієві каструлі та драбину, які пізніше здав на пункт прийому металобрухту. У вичиненому розкаявся.
Потерпіла на судове засідання не з`явилась, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. При причин неявки суд вона не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала.
Винуватість ОСОБА_3 також підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2018р., під час якого обвинувачений розповів обставини вчинення ним крадіжки виробів з металу із сараю домоволодіння потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що на початку лютого 2017р. приблизно о 06:00год обвинувачений з сараю домоволодіння ОСОБА_5 , вчинив крадіжку каструль та металевої драбини, завдавши потерпілій майнову шкоду в сумі 1340грн.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання негативна характеристика на нього відсутня.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, висновок досудової доповіді, обставини вчинення злочину незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дають підстави для призначення йому покарання в межа санкцій ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк та свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1