Провадження № 1-кп/537/38/2018
Справа № 537/4522/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2018 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0001585 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кременчук Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, має на утриманні малолітню дитину 2007 року народження, не працює, раніше судимий: 25.03.2002 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.ст.140 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до 4 років позбавлення волі; 05.03.2004 року Ленінським районним судом м.Полтава за ст.391, 71 КК України до 2 років позбавлення волі; 20.12.2010 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки; 09.04.2012 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.ст.309 ч.1, 190 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 11.02.2016 року по відбуттю строку покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив замах на злочин проти власності за наступних обставин.

08.09.2017 року близько 13 години, ОСОБА_4 йшов біля будинку АДРЕСА_3 де побачив потерпілу ОСОБА_6 .. Після цього у ОСОБА_4 раптово виник умисел на відкрите заволодіння майном останньої та реалізовуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилось у стисканні шиї потерпілої рукою, заволодів ланцюжком, який виготовлений із золота 585 проби вартістю 11 119 грн. 60 коп., що знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_6 та із вказаним ланцюжком із місця вчинення злочину намагався зникнути, однак через невеликий проміжок часу та на незначній відстані від місця вчинення злочину був затриманий випадковим свідком, тобто з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні встановленого судом злочину фактично не визнав та пояснив, що 08.09.2017 року він разом із його товаришем йшов в районі Кременчуцького ЛГЗ та побачив, що попереду йде його знайома, яка котить дитячий візок. Він вирішив жартома її налякати та підійшовши позаду поклав свою праву руку на її праве плече. Після цього ця жінка повернулась та почала кричати і він зрозумів, що обізнався, і що це не його знайома, а потерпіла по справі. Потерпіла провела своєю долонею у районі її шиї та почала вимагати, щоб він повернув їй ланцюжок. Оскільки ланцюжок він не чіпав, то він пояснив потерпілій, що ланцюжок він не брав і щоб вона не кричала. У відповідь на це потерпіла почала кричати ще голосніше і він, зрозумівши, що із цього нічого доброго не вийде, почав швидким кроком відходити від потерпілої. Потерпіла не переставала кричати, після чого він зупинився, повернувся до потерпілої, вивернув кишені штанів, показавши їх потерпілій та сказав, щоб він нічого у неї не брав та щоб вона не кричала. Коли пройшов біля п`яти метрів, то біля нього зупинився автомобіль із якого вийшов чоловік, як згодом встановили водій таксі, та запитав, що відбувається. Він йому пояснив, що відбувається. Після цього він із цим чоловіком повернулись до місця, де він зустрів потерпілу та до цього місця також підійшов і свідок ОСОБА_7 .. Всі почали шукати на дорозі ланцюжок і ОСОБА_7 чи то у траві чи то у потріскавшомуся асфальті знайшов ланцюжок. Таксист сказав ОСОБА_7 , щоб той повернув ланцюжок потерпілій, однак потерпіла сказала, щоб ОСОБА_7 кинув ланцюжок на землю, так як вона буде викликати поліцію. Потерпіла викликала поліцію і поки поліція їхала, то вони всі чекали їх на місці. Коли приїхали працівники поліції, то запитали, що сталось. Потерпіла вказала на нього пальцем, після чого працівники поліції повалили його на землю та одягли кайданки. Згодом приїхала СОГ. Ланцюжок у нього не вилучали та як він біля нього опинився під час огляду сказати не може, так як лежав на дорозі обличчям вниз. Вважає, що від його дій ланцюжок міг розірватись та впасти, однак будь якого умислу на заволодіння цим ланцюжком він не мав. Потерпілій шию не стискав.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні встановленого судом злочину фактично не визнав, його вина повністю підтверджується наступними належними та допустимими доказами, що безпосередньо досліджені судом.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 08.09.2017 року вона йшла додому по вул..Арсенальній в м.Кременчуці Полтавської області та котила дитячий візочок, у якому знаходилась дитина. Близько 13 години вона почула позаду якийсь шерхіт і відчула, що обвинувачений почав душити її двома руками за шию, потім відпустив та після цього відчула, що обвинувачений смикнув за ланцюжок, який був у неї на шиї та побіг. Вона почала кричати: «Тримайте злодія» та бігти за обвинуваченим.. При вчиненні цих дій обвинувачений нічого не казав. Потім, через короткий проміжок часу, до неї на те місце, де у неї обвинувачений зірвав ланцюжок, підійшов якийсь чоловік, який затримав обвинуваченого, разом із обвинуваченим та обвинувачений просив забрати ланцюжок, який був у нього у руках і не викликати поліцію, однак вона брати у обвинуваченого ланцюжок відмовилась. Згодом на місце душе швидко приїхали працівники поліції. Працівники поліції у присутності понятих обшукували обвинуваченого, однак де у того під час обшуку знайшли ланцюжок вона точно не пам`ятає, так як за всім ходом обшуку не слідкувала, оскільки перебувала у шоковому стані та відволікалась на дитину. Викрадений ланцюжок їй згодом повернули в приміщенні відділення поліції у розірваному вигляді. Їй давали направлення для проходження судово медичної експертизи, однак вона туди в цей день не поїхала, а наступного для у відділенні СМЕ її не прийняли.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він працював прибиральником та 08.09.2017 року перебував на території музичної школи в м.Кременчуці, яка розташована по вул..Чкалова. В цей час він побачив, що по вулиці йде жінка та котить дитячий візочок. До неї підбіг чоловік, який почав її душити рукою та намагався зірвати із неї чи сережки чи ланцюжок, а потім цей чоловік почав тікати. Жінка почала кричати та бігти за цим чоловіком. На дорозі зупинився автомобіль із якого вискочив чоловік, який догнав та затримав обвинуваченого десь на відстані близько 20 метрів від жінки. Потерпіла кричала, що її пограбували і казала чоловіку, який затримав обвинуваченого, що обвинувачений зірвав у неї ланцюжок. Чи відбувався якийсь діалог між обвинуваченим та потерпілою він не чув. Чи було щось у обвинуваченого в руках він точно сказати не може. Коли чоловік затримав обвинуваченого, то в цей час потерпіла пішла у напрямку дитячого візочка і що відбувалось далі він не бачив.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він працює інспектором в УПП м.Кременчука ДПП. 08.09.2017 року він перебував на службі та разом із ще двома співробітниками здійснювали патрулювання по проспекту Свободи в м.Кременчуці. В цей час надійшов виклик про здійснення грабежу біля музичної шкоди, що розташована по вул..Чкалова в м.Кременчуці. Прибувши на місце він побачив, що там перебуває потерпіла та чоловік, який тримав обвинуваченого за руку. Коли обвинувачений їх побачив, то почав висмикувати руку. Вони обвинуваченого затримали та викликали слідчо оперативну групу. Коли приїхала слідчо оперативна група, то слідчий провів огляд та у обвинуваченого було виявлено та вилучено із карману штанів, зокрема, ланцюжок, який схожий на ланцюжок, який було викрадено у потерпілої. Потерпіла йому повідомила, що обвинувачений зірвав у неї ланцюжок. Із чоловіком, який затримав обвинуваченого, він не спілкувався і цей чоловік, після їх приїзду, кудись пішов. Про те, що тут відбулося, обвинувачений йому не повідомляв.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює інспектором в УПП м.Кременчука ДПП. 08.09.2017 року він перебував на службі та разом із ще двома співробітниками здійснювали патрулювали по проспекту Свободи в м.Кременчуці. В цей час надійшов виклик, що біля музичної шкоди, що розташована по вул..Чкалова в м.Кременчуці чоловік зірвав ланцюжок із жінки та поруч знаходиться водій таксі, який затримав цього чоловіка. Прибувши на місце вони нікого не побачили. Він зупинив автомобіль і його колеги побігли у вулицю у напрямку стадіону. Він припаркував автомобіль та пішов у напрямку, куди побігли його колеги. Коли підійшов то побачив, що обвинувачений лежить на землі у кайданках. Присутня там жінка повідомила, що обвинувачений зірвав із неї ланцюжок та просила вжити заходів. Після цього він викликав слідчо оперативну групу. Коли приїхала слідчо оперативна група, то слідчий провів огляд обвинуваченого. Як вилучали ланцюжок він не бачив, оскільки в цей час пішов до автомобіля писати рапорт. Огляд проводився у присутності двох понятих.

Також вина обвинуваченого у вчинення встановленого судом злочину підтверджується наступними доказами, які є належними та допустимими і які безпосередньо досліджені судом:

протоколом огляду місця події від 08.09.2017 року, відповідно до якого слідчим оглянуто ділянку дороги по вул.Арсенальній в м.Кременчуці Полтавської області та встановлено, що на момент проведення огляду на дорозі лежить чоловік, який назвався як ОСОБА_4 та при зовнішньому огляді у кишені ОСОБА_4 було виявлено та вилучено, зокрема, ланцюжок із металу жовтого кольору;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.09.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 по фотознімку впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка 08.09.2017 року відкрито викрала у неї ланцюжок із золота;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 по фотознімку впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 08.09.2017 року на вул. Арсенальній в м.Кременчукці відкрито викрала ланцюжок у невідомої йому жінки.

Суд критично відноситься та не приймає до уваги твердження обвинуваченого про те, що ланцюжок у потерпілої порвався, можливо, внаслідок його необережних дій, при цьому умислу на заволодіння майном потерпілої він не мав, оскільки суду на дослідження стороною захисту не надано жодного належного доказу та підтвердження вказаних обставин, при цьому вказані твердження обвинуваченого повністю спростовуються наведеними вище доказами, які безпосередньо досліджено судом в судовому засіданні.

Стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ст..186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.

Між тим, згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про наявність підстав вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ст.13 КК України закінченим злочином визнається діяння, яке містить усі ознаки складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. Незакінченим злочином є готування до злочину та замах на злочин.

Згідно ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину.

Із показань потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що були дані ними в судовому засіданні та протоколу огляду місця події від 08.09.2017 року, вбачається, що після того як ОСОБА_4 зірвав ланцюжок, що знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_6 , він із вказаним ланцюжком із місця вчинення злочину намагався зникнути, однак через невеликий проміжок часу та на незначній відстані від місця вчинення злочину, був затриманий випадковим свідком.

Враховуючи викладене, оцінюючи в сукупності безпосередньо досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , після відкритого вилучення майна у потерпілої ОСОБА_6 , не мав реальної можливості розпорядитись чи користуватись вказаним майном.

За викладених обставин, з урахуванням того, що як встановлено судом, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, то суд приходить до висновку про необхідність зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та перекваліфіковує його дії із ст..186 ч.2 КК України на ст..ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України і кваліфікує їх як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що останній вчинив замах на тяжкий злочин, всі конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого, який не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, має не зняті та не погашені у встановленому порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, його вік, наявність на утриманні малолітньої дитини та стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд тяжких захворювань.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ст..69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Оскільки судом не встановлено наявності обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого та істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих тяжких злочинів, в тому числі і злочину передбаченого ст..186 ч.2 КК України, вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілої, на час вчинення злочину не працював, по місцю проживання характеризується посередньо, то суд не вбачає підстав для застосування ст..69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

З урахуванням вище викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та встановлені судом обставини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції ч.2 ст.186 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі, з урахуванням положень ст.68 КК України.

Так як судом не встановлено наявності обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого та встановлено обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, з урахуванням особи винного, який має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих тяжких злочинів, в тому числі і злочину передбаченого ст..186 ч.2 КК України, вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілої, на час вчинення злочину не працював, по місцю проживання характеризується посередньо, суд підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання не вбачає.

Речові докази по справі, а саме ланцюжок, який виготовлений із золота 585 проби необхідно залишити у володінні власника ОСОБА_6 .

Оскільки суд прийшов до переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі, враховуючи особу обвинуваченого, характер і тяжкість вчиненого ним злочину, то підстав для зміни чи скасування застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст..ст.373 375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з 08 вересня 2017 року.

Речові докази по справі: ланцюжок, який виготовлений із золота 585 проби залишити у володінні власника ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокурору та надіслати потерпілій, яка не була присутньою в судовому засіданні.

Обвинуваченому, його захиснику та потерпілій роз`яснити їх право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченому роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1