печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника медичного закладу ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (подання) представника Київського міського психоневрологічного диспансеру № 2 головного лікаря про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
06.10.2017 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява (подання) представника Київського міського психоневрологічного диспансеру № 2 головного лікаря про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказана заява обгрунтована тим, що відповідно до постанови Печерсього районного суду м. Києва від 19.06.2006 року ОСОБА_8 призначено примусові заходи медичного характеру з суворим наглядом. В період з 06.07.2006 року по 15.04.2013 року ОСОБА_8 перебував на лікуванні з суворим наглядом в УПЛ СН м. Дніпро. Надалі ПМЗМХ з посиленим та звичайним наглядом виконувались в КМПНЛ №3. ПЗМХ зі звичайним наглядом були замінені на ПЗМХ у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2017 року, що виконується у КМПНД №2.
29.09.2017 року ОСОБА_8 був представлений на комісію по визначенню термінів примусового лікування.
Підставами звернення із вказаною заявою зазначено висновок лікарів-психіатрів КМПНД №2 №4252 від 29.09.2017 року згідно якого на момент проведення комісії та на протязі останнього часу хворий має стабільний психічний стан, відсутня продуктивна психопатологічна симптоматика, агресивні та ауто агресивні тенденції та відсутність особливої суспільної небезпеки, а також тривале застосування примусових заходів медичного характеру і позитивну динаміку переходу від посиленого до загального нагляду та до амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
В судове засідання особа, до якої застосовувалися примусові заходи медичного характеру не з`явився.
Захисник та представник КМПНД № 2 підтримали подання, та просили припинити застосування примусових заходів медичного характеру.
В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечувала та наполягала на продовженні застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України, припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Вказане дозволяє дійти висновку, що припинення примусових заходів медичного характеру можливе у випадку коли особа, відносно якої їх застосовано більше не становить небезпеки для суспільства. Заміна ж більш суворого виду примусового заходу на менш суворий (ч. 1 ст. 94 КК) не спричиняє потребу в поступовому скасуванні цих заходів. На основі медичних і соціальних показників суд вправі змінити примусові заходи медичного характеру і у зв`язку з цим тип психіатричного закладу, перевести особу в психіатричний заклад з менш суворим наглядом. А відтак суд не приймає до уваги викладені в заяві посилання на поступову зміну виду примусового заходу на меш суворий, як на підставу для скасування примусових заходів медичного характеру.
Окрім того згідно того ж таки висновку лікарів-психіатрів КМПНД №2 №4252 від 29.09.2017 року ОСОБА_8 встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений апатико-дисоціативний дефект. В результаті проведених лікувало-реабілітаційних заходів стан хворого покращився та залишається стабільним на протязі останнього часу. Відсутня продуктивна психопатологічна симптоматика та агресивні тенденції, режимі оглядів та лікування дотримувався, особливої суспільної небезпеки не становить. Що надає можливість дійти висновку, що ОСОБА_8 не одужав, а його суспільна небезпечність продовжує існувати.
Враховуючи вищевикладене, характер і тяжкість психічної хвороби, тяжкість вчиненого суспільно небезпечного діяння, суд вважає за неможливе задовольнити заяву (подання) представника Київського міського психоневрологічного диспансеру № 2 головного лікаря про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_8 .
Керуючись ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви (подання) представника Київського міського психоневрологічного диспансеру № 2 головного лікаря про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1