Справа № 191/1801/17
Провадження № 1-кп/191/286/17
У Х В А Л А
іменем України

16 серпня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 19.04.2013 відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ, громадянина України, освіта неповна вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-27.02.2007року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-16.02.2012 року Синельниківськимміськрайонним судомДніпропетровської області за ст.128 КК України до 150 годин громадських робіт;

-02.04.2012року Синельниківськимміськрайоним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.311 КК України до обмеження волі на 2 роки 6 місяців, на підставіст.75КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-23.07.2013 року Терновським міським судом Дніпропетровської області за ч.3ст. 185, ч.2 ст.289, 69ККУкраїни до 4 років позбавлення волі;

-19.06.2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі;

-23.07.2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.289,69 КК Країни до 4 років позбавлення волі;

-18.11.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2012року до кримінально - виконавчої інспекції Синельниківскього МРВ надійшов вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2012 року, згідно якого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, засудженому ОСОБА_4 було призначено покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт. Не одноразово засуджений викликався до кримінально- виконавчої інспекції міста Синельникове для ознайомлення з вироком суду та відбуттям призначеного судом покарання, але засуджений в назначені та наступні дні до інспекції не з`являвся, про неявку не повідомляв.

04.04.2012в Синельниківському МРВ кримінально-виконавчій інспекції засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 2 КК України. Про роз`ясненні порядку та умов відбування покарання ОСОБА_4 власноруч підписав розписку.

Постановою старшого інспектора Синельниківського МРВ кримінально- виконавчої інспекції капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 ОСОБА_4 був визначений день для реєстрації в інспекції - другий понеділок кожного місяця.

04.04.2012засудженому ОСОБА_4 було видане направлення для виконання громадських робіт у Луб`янській сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно зазначеного направлення ОСОБА_4 повинен був з 09.04.2012 приступити до виконання громадських робіт.

Згідно з повідомленням № 162/2.10 від 09.04.2012 ОСОБА_4 прийнятий на роботу і у зв`язку з цим останній разом із спеціалістом з земельних питань сільської ради ОСОБА_7 складають графік відпрацювання громадських робіт на кожен місяць.

Згідно з ОСОБА_8 повинен відпрацьовувати по 4 години в день у вільний від основної роботи час. Згідно графіку на квітень 2012 року ОСОБА_4 повинен відпрацювати 64 годин.

До кримінально-виправної інспекції міста Синельникове надійшов табель за квітень 2012 року на засудженого ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 відпрацював лише 40 години, шість днів не виходив на громадські роботи, а саме 23.04, 24.04., 25.04., 26.04, 27.04 та 28.04.2012року, про що не надав документального підтвердження про поважні причини неявки.

24.04.2012року голова Луб`янської сільської ради ОСОБА_9 повідомила про те, що 23.04.2012 року ОСОБА_4 на громадські роботи не вийшов.

Станом на 23.04.2013 року із встановлених 150 годин громадських робіт ОСОБА_4 відпрацював лише 40 годин.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт і не відбув його терміном сто десять (сто десять) годин, як засуджений до цього виду покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у скоєному визнав повністю. Проти клопотання прокурора про закриття кримінального провадження обвинувачений та його захисник не заперечували.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, приходить до наступного.

Строк давності- це передбачений ст.49 Кримінального кодексу України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

У відповідності до ст.284,288 КПК України процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:притягнення особи як обвинуваченого;згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності .
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що при вирішенні цього питання суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину та особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені нормами КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК України порядку відповіднесудоверішення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкцією частини 2 статті 389 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

В судовому засіданні судом було встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч.2 ст.389 КК України, а також цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст.285 КПК України, та підставу звільнення від кримінальної відповідальності.
Відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2013 року, але протягом строку, передбаченого ст.49 КК України, ОСОБА_4 вчинив новий злочин, передбачений ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, за який він був затриманий 08.07.2015 року. Згідно з інформацією ОСК ГУНП в Дніпропетровській області відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР 15.04.2015 року.

Таким чином, строк давності у даному кримінального правопорушення був перерваний новим злочином, вчиненим ОСОБА_4 , і його перебіг необхідно обчислювати з часу внесення щодо нього відомостей до ЄРДР, а саме з 15.04.2015 року.

Станом на час розгляду кримінального провадження судом закінчились строки давності, тому клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності є обґрунтованим.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за ч.2 ст.389 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.284, ст. 314-316 КПК України, ч.1 ст. 49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000024 від 19.04.2013 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.389 КК України, закрити.
Документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження, зберігати в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровськоїобласті через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1