Справа № 189/1222/18
Провадження № 1-кп/172/123/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000333 від 15.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м. Красноармійську Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не заміжня, раніше судима останній раз:
- 12.12.2016 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 128 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. Зараховано в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 22.02.2016 по 09.11.2016 із розрахунку один день попереднього затримання за два дня позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України, 1 день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі. Зараховано в строк відбування покарання період перебування під вартою з 22.02.2016 по 09.11.2016, а саме 8 місяців 17 днів, та враховуючи повне фактичне відбуття призначеного покарання, обмежитись відбутим строком покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 , 13 червня 2018 року близько 16:00 год. по раптово виниклому умислу, маючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь знаючи, що в нежитловому будинку, що належить ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маються гаражні металеві ворота з хвірткою, з метою реалізації свого злочинного наміру прибула до свого знайомого ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де не повідомивши про свій злочинний намір, в ході бесіди запропонувала останньому придбати металеві гаражні ворота з хвірткою, при цьому запевнила його, що вищевказане майно належить їй особисто на правах власності. Після чого, ОСОБА_6 , будучи впевнений в достовірності викладеного погодився на пропозицію ОСОБА_4 , та з метою придбання вказаного майна та надання допомоги, направив на місце розташування металевих воріт з хвірткою на автомобілі з причепом своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким також не було відомо про злочинний намір ОСОБА_4 , де шляхом вільного доступу, будучи впевненим в законності своїх дій, демонтували та погрузили до автомобільного причепа металеві ворота з хвірткою, які належать ОСОБА_5 . В подальшому, металеві ворота та металеву хвіртку на автомобілі марки «ВАЗ 2111» державний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_6 , перевезли до домоволодіння ОСОБА_6 , за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .
Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій корисливий злочинний намір направлений на крадіжку металевих воріт розміром 5x2,5м, вартістю 4208,87 гривень, металевої хвіртки, розміром 1,5x0,8 м, вартість якої становить 348,19 гривень, продала його ОСОБА_6 , тобто розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 4557,06 гривень.
Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене ОСОБА_4 кваліфікується за ч.1 ст. 185 КК України.
31 липня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена у вигляді громадських робіт в кількості 80 годин.
Обвинувачена дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на неї обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачена розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовилася від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого їй кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, просила затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - як незаконне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і строк покарання, узгоджений обвинуваченим та потерпілою, визначені в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
При розслідуванні кримінального провадження залучався експерт, у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи, на проведення якої витрачено 300,00 грн.

Кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальної шкоди на суму 4557,06 грн., яка відшкодована на досудовому розслідуванні шляхом повернення викраденого майна потерпілому.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 липня 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000333 від 15.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді громадських робіт в кількості 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази по справі: металеві ворота, розміром 5x2,5м, та металеву хвіртку, розміром 1,5x0,8м, повернути потерплому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у справі 300 (триста) грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1