Справа № 476/614/17
Провадження №1-кп/472/14/18
О К Р Е М А Д У М К А
26 березня 2018 року смт. Веселинове
Миколаївської області
26.03.2018 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 .
В клопотанні прокурор зазначає, що ухвалою слідчого судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 19.05.2017 року підозрюваному ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.07.2017 року включно. В подальшому ухвалами судів ОСОБА_1 продовжувався строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 26 жовтня 2017 року ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області продовжено запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2017 року. 21 грудня 2017 року ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 продовжено строк тримання під вартою до 18 лютого 2018 року, а ухвалою від 06 лютого 2018 року - продовжено до 06 квітня 2018 року.
Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 встановлено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам переховування ОСОБА_1 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, а також спробам незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до дачі неправдивих свідчень. Зокрема, як зазначає прокурор, ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.189, ч.3 ст. 289 КК України, один з яких є особливо тяжкий, за вчинення якого передбачено покарання від семи до дванадцяти років, не має постійної роботи, не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання та постійного доходу, що вказує на можливість переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконного впливу на свідків.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, оскільки в судовому засіданні прокурор на надав доказів, які обґрунтовують наявність ризиків, вказаних в клопотанні. Вказані прокурором ризики лише перераховані, а доказів не надано.
В свою чергу захисником ОСОБА_7 подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово з носінням електронного браслету.
До клопотання захисник надав заяву матері обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що вона не заперечує щодо проживання в її помешканні сина ОСОБА_1 , копію свідоцтва про народження дитини, вказав на ту обставину, що ОСОБА_1 брав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, є учасником бойових дій.
Обвинувачений ОСОБА_1 підтримав клопотання захисника та просить суд змінити йому запобіжний захід на більш м`який.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання та не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід з огляду на наявність обґрунтованого обвинувачення та ризиків, для запобігання яких неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ОСОБА_1 .
Представник потерпілих ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_10 , потерпілий та представник потерпілого ОСОБА_11 в судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_2 вважають, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважаю, що з часу обрання запобіжного заходу не зменшилися та не зникли ризики, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_1 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, та може незаконно впливати на свідків, які ще судом не допитані, виходячи з того, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 146 КК України, один з яких є особливо тяжкий, за вчинення якого передбачено покарання від семи до дванадцяти років, не має постійної роботи, не має стійких соціальних зв`язків, не має звреєстрованого місця проживання та постійного доходу, що вказує на можливість переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Вказане вище свідчить про доведеність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Запобігти вказаним ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу вважаю є неможливим, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу може не забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Вважаю, що в даному випадку прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, а також спробам незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до дачі неправдивих свідчень.
У зв`язку з наведеним, вважаю, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 підлягає задоволенню, в свою чергу клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_3