справа № 208/1/16-к
№ провадження 1-кп/208/54/18
ВИРОК
Іменем України

04 жовтня 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001849 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-технічна, не працюючий, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.05.2007 року Баглійським райсудом м. Дніпродзержинська за ст. 186 ч.1 КК України до 2 років 5 місяців 26 днів позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання;

- 17.03.2011 року Баглійським райсудом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 309 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, яке відмінено 06.12.2011 року. Звільнився 17.07.2014 року відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році»,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 17.03.2011 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 186 ч. 2, 309 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнившись 17.07.2014 за ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисний злочин за наступних обставин.

Так, 12.09.2015 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_6 після вживання спиртних напоїв знаходився в коридорі біля квартири АДРЕСА_2 , в якій він проживав разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 . У зазначений час, коли до ОСОБА_6 підійшла його співмешканка ОСОБА_9 , між ними виникла сварка, з приводу того, що остання почала висловлювати своє незадоволення постійним її побиттям ОСОБА_6 . Під час сварки у ОСОБА_6 , раптово виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, стоячи навпроти ОСОБА_9 , умисно наніс удар правою ногою по ногам останньої. Від завданого ОСОБА_6 удару ОСОБА_9 впала на підлогу. В той час, коли ОСОБА_9 знаходилась на підлозі в положенні лежачі на спині, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, підійшов до останньої з правого боку та умисно наніс два удари правою ногою в правий бік ОСОБА_9 . Після зауважень сторонньої особи, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_6 припинив свої протиправні дії. ОСОБА_9 піднялась з підлоги та направилась за місцем свого мешкання разом із ОСОБА_6 .

Цього ж дня, 12.09.2015, близько 11-00 год., коли ОСОБА_6 знаходився за місцем свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , під час продовження раніше виниклої сварки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої умисні дії, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень останній, умисно продовжив побиття ОСОБА_9 , наносячи їй чисельні удари руками та стільцем в ділянки тулубу, голови, лівої та правої кінцівок, лівого стегна та правої стопи.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 , протягом 12.09.2015 ОСОБА_9 заподіяно згідно висновку судовомедичної експертизи №1118-Е-Д-2 від 18.12.2015, в ділянку тулубу 7 ударних дій, голови - 2, лівої верхньої кінцівки - 6, правої верхньої кінцівки - 1, лівого стегна - 2, правої стопи - 1 механічна дія тупим предметом.

15.09.2015 о 22-10 год. внаслідок заподіяних ОСОБА_6 тілесних ушкоджень в КЗ «ДМЛШМД» ДОР» настала смерть ОСОБА_9 .

Смерть ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1118-Е від 09.10.2015, настала від тупої травми тулубу, яка супроводжувалася переломом 10-го ребра по лопатковій лінії праворуч з забоєм правої нирки, що призвело до розвитку післятравматичної пневмонії та ускладнилася серцево-легеневою недостатністю.

Виявлена тупа травма тулубу відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті. Виявлені пошкодження у вигляді синців голови, кінцівок - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Пошкодження утворились від дії тупого твердого предмета, предметів (про що свідчить характер пошкоджень, наявність синців, переломів), давність утворення може відповідати 12.09.2015.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що з загиблою ОСОБА_11 був знайом близько 20 років. Після його звільнення у 2014 році з місць позбавлення волі, мешкали разом. Проживали у квартирі у будинку на проспекті Аношкіна. Він та ОСОБА_12 час від часу працювали в різних місцях. Часто зловживали алкогольними напоями. У них часто, з різних причин, виникали сварки, ініціатором яких була ОСОБА_12 . Під час сварок ОСОБА_12 застосовувала до нього різні колюче ріжучі предметі. Одного разу, у 2014 році, його навіть забрали до лікарні з перебитою ОСОБА_12 артерією. Під час сварок він наносив ОСОБА_12 удари долонею по обличчю, від чого в неї залишались тілесні ушкодження у вигляді гематом.

11.09.2015 року, зі слів знайомих йому стало відомо, що ОСОБА_9 їхала на велосипеді, впала, розбила велосипед, побилась сама. До знайомого, на прізвище ОСОБА_13 , її привів інший знайомий. Знаходячись на балконі квартири, вони побачили його на вулиці та покликали. Коли зайшов до квартири, побачив п`яну, побиту ОСОБА_12 . Він забрав її додому, і вони лягли спати. Зранку ОСОБА_12 не вставала. Їй було боляче від падіння, окрім цього було сильне похмілля. В цей час приїхала її мати ОСОБА_5 . Матері ОСОБА_12 поскаржилась на відсутність вдома пігулок. Він пішов за ліками, ОСОБА_5 поїхала додому. Сварок в цей день між ним та ОСОБА_12 не було.

У 12-13 числах вересня 2015 року, коли він, ОСОБА_12 разом з подругою на прізвище Лікар, знаходились поряд з квартирою на площадці, між ними виник конфлікт, в ході якого він наніс їй два удари долонею по обличчю, штовхнув ОСОБА_12 , від чого та впала. Підвівшись, ОСОБА_12 забігла до квартири, зачинила двері, під час чого зламався ключ. Ніч він провів у сусіда, а зранку за його допомогою відкрив двері, почав їх ремонтувати. Ірина була поряд. В неї була гематома під оком, синці на руках, зчесані ноги. В цей час прийшла ОСОБА_5 , викликала швидку та разом з ОСОБА_12 поїхала до лікарні. У лікарні ОСОБА_12 не відвідував, мешкав у своєї матері. Потім дізнався про смерть ОСОБА_12 . Чому ОСОБА_12 заявляла в лікарні, що тілесні ушкодження в неї виникли внаслідок її побиття саме ним, не знає. Причин оговорювати його, у ОСОБА_12 не було.

Просив суд, у разі визнання його винним, застосувати до нього ст. 69 КК України, так як він хворий, має неповнолітніх дітей.

Хоча обвинувачений ОСОБА_6 не визнав своєї вини, вона знайшла своє повне підтвердження та доказується наступними матеріалами справи, які були предметом дослідження в судовому засіданні:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що ОСОБА_6 знає з дитинства. Її діти та він росли в одному дворі. ОСОБА_6 з 5-ти років крав у сусідів курей, був некерованим, у школі навчався погано. Загибла ОСОБА_14 - її рідна донька. В кінці серпня 2014 року донька стала співмешкати з ОСОБА_6 , який звільнився з місць позбавлення волі та прийшов до неї. Вона була категорично проти, так як знала ОСОБА_6 тільки з негативної сторони. На той час донька жила по АДРЕСА_3 . Ця квартира належала їй. Їй відомо, що як свою жінку, так і колишню співмешканку ОСОБА_15 бив. До квартири її не пускали. З квартири ОСОБА_6 продав усе, навіть батареї та посуд. Квартиру вона продала. За наполяганням, купила ОСОБА_12 квартиру по АДРЕСА_4 , куди вона переїхала з ОСОБА_6 . ОСОБА_6 кожного дня «лупив» її. Неодноразово бачила доньку в синцях, радила доньці звернутися до міліції.

13.09.2015 року близько 16.00 години приїхала провідати доньку. Побачила вибиті двері квартири. У квартирі був ОСОБА_6 та сусід. Донька лежала на дивані у полумертвому стані. На питання до ОСОБА_12 щодо її стану, вона сказала, що її напередодні побив ОСОБА_6 . ОСОБА_6 на її питання нічого не пояснив. Донька була вся в синцях, за двома вухами були синці, великий синець на кисті руки, нога була побита, на ключиці все було побите. Перед цим, у серпні також бачила її побиту. Просила доньку не повертатися в ту квартиру та жити з нею, але ОСОБА_6 та його мати постійно дзвонили, ОСОБА_6 плакав, ковзав на колінах, клявся їй, що більше не підніме руку на доньку.

14.09.2015 року вранці знову приїхала у квартиру доньки, усе було, як і 13-го числа. Донька лежала на дивані і вже не могла піднятися, пила тільки воду. ОСОБА_6 також був у квартирі. Сказав, що вставить двері, купить ліки і все буде добре. Вона сказала, що викликає швидку, а йому міліцію. ОСОБА_6 , почувши про міліцію, втік. Викликала доньці швидку і та забрала її у лікарню. У 8-й лікарні їй зробили рентген, після чого сказали звертатися до лікаря за місцем мешкання. За її наполяганням, вони поїхали до Заводського РВ, де донька написала заяву про її побиття ОСОБА_6 , отримала направлення на СМЕ, але в той час вже було запізно проходити експертизу. Поїхали до неї додому. Ірину увесь час рвало, їй було дуже погано, вона усю ніч на спала. Зі слів доньки дізналась, що ОСОБА_6 бив її 12.09.2015. Зранку, 15.09.2015 року повезла її до 61-ї лікарні, щоб зробити СМЕ, де експерт сказав терміново везти доньку до 8-ї лікарні. Доньку оглянули та залишили в лікарні. Вона купила ліки та поїхала додому. Близько 23.00 години подзвонив лікар та сказав, що донька померла. На поховання ані ОСОБА_6 , ані його мати не прийшли.

Позов підтримує у повному обсязі. Обвинуваченого просить наказати найбільш суворо.

- поясненнями свідка ОСОБА_16 , який пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_6 , був знайом з ОСОБА_11 . Неприязливих стосунків не було. ОСОБА_15 та ОСОБА_12 разом мешкали в квартирі АДРЕСА_2 . Були його сусідами.

За їх спільне мешкання може сказати, що вони жили як «кіт з собакою». Зловживали спиртним, бились. ОСОБА_6 її бив кулаками, сам це бачив. Ірина прибігала до них у квартиру, ховалась від ОСОБА_6 , просилась переночувати. Жінці показувала сильні побої, синці на тілі. Такі події відбувались і по 2 рази на тиждень.

Він бачив, як ОСОБА_12 , разом з матір`ю сідала у машину «швидкої допомоги».

- поясненнями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила суду, що знала ОСОБА_18 , знає ОСОБА_15 . Зі слів ОСОБА_12 знає, що ОСОБА_6 її постійно бив. Вона казала ОСОБА_12 , щоб вона його покинула. ОСОБА_6 знає з негативної сторони. Близько 5-ти років тому, коли вона лежала вдома паралізована, ОСОБА_6 її обікрав. 12.09.2015 ОСОБА_12 не бачила, бачила її з ОСОБА_6 напередодні, вони пройшли мимо неї під ручки.

- поясненнями свідка ОСОБА_19 , яка пояснила суду, що з обвинуваченим ОСОБА_6 знайома, були неприязні відносини. З потерпілою ОСОБА_5 познайомилась після подій. Загибла ОСОБА_12 разом з ОСОБА_6 проживали у квартирі АДРЕСА_2 . Вона, як сусідка, чула, що ОСОБА_6 бив ОСОБА_12 . Та від нього тікала, бігала, стукала у двері. Бив він її часто та сильно. Ірина постійно ходила у синцях, не було дня, щоб вона була без синців. Ірина приходила до неї, просила сонячні окуляри, щоб не було видно синців, просила щось холодне, щоб приложити до шкіри, щоб не було синців. Пару разів вона навіть ночувала у неї. Декілька разів прибігала до її квартири, тікаючи від ОСОБА_6 , просила зачинити двері та не відчиняти, бо він її вб`є. Одного разу, коли ОСОБА_20 сховалась у них, ОСОБА_6 сильно стукав у двері, а коли вона їх відчинила, схопив ОСОБА_12 за волосся та потягнув по коридору до дверей квартири, де вони жили, при цьому бив її по тулубу ногами та кулаками.

Про події 12.09.2015 року їй нічого не відомо. Підстав оговорювати ОСОБА_6 в неї не має, хоча з останнім в неприязних відносинах.

- поясненнями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що з ОСОБА_21 та ОСОБА_6 познайомилась 12.09.15 року. ОСОБА_12 прийшла до її квартири та попросила позичити гроші на ліки. Оскільки гроші були лише на картці, пішла разом з нею до аптеки та купила їй пігулки. Ірина скаржилась на біль, казала, що її побив ОСОБА_22 . Коли повернулися, з квартири вийшов ОСОБА_6 , вони посварилися, та останній її побив. Потім вони помирилися. 13.09.2015 року ОСОБА_12 , прийшла до неї, поскаржилася їй, що її вночі побив ОСОБА_6 . Коли з ОСОБА_12 12.09.2015 зайшли у тамбур біля квартири, де вони мешкали, вони почали сваритись з ОСОБА_6 . Потім він їй зробив підніжку та вона впала, вдарилася головою о бетонну підлогу. Потім він її бив ногами по тулубу. Особисто бачила, як він наніс їй два удари ногою у правій бік. Він був взутий у чорне шкіряне взуття. Вранці ОСОБА_12 розповіла, що її знов побив ОСОБА_15 . Від сусідів відомо, що ОСОБА_12 померла у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коли ОСОБА_6 бив ОСОБА_12 , знаходилась на відстані близько 3-4 метрів. Під час досудового розслідування проводився слідчий експеримент, де вона показувала, як ОСОБА_6 побив ОСОБА_12 .

- поясненнями свідка ОСОБА_23 , який пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_6 раніше знайомий, неприязних відносин не було. З ОСОБА_21 раніше знайомий, неприязних відносин не було. Познайомився з ОСОБА_6 та його жінкою 11.09.2015 року. На той час він з дружиною ОСОБА_10 мешкав по АДРЕСА_5 . ОСОБА_6 з жінкою були сусідами, мешкали навпроти них.

12.09.2015 року до них зайшла ОСОБА_12 та попросила позичити гроші на знеболювальні таблетки, оскільки, як вона сказала, у неї боліло усе тіло. На той момент він не бачив у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, оскільки вона була вдягнена. Потім чув, як ОСОБА_6 в тамбурі лаявся з ОСОБА_12 . Смисл лайки був у тому, що ОСОБА_12 казала, що їй приходиться брати гроші на таблетки у людей, яких вона майже не знає, оскільки він її б`є. Далі був шум. Потім у квартиру зайшла його жінка, яка пояснила, що ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_12 , від чого вона впала, потім він ще пару разів її вдарив, після чого підняв її та вони разом пішли до своєї квартири. Жінка сказала, що ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_12 рукою, а коли вона впала, то ногою. Цього ж дня, близько 16.00 години ОСОБА_12 знову зайшла до них, скаржилася на те, що коли вони з ОСОБА_6 зайшли до квартири, у них знову відбувся скандал та бійка, під час якої ОСОБА_6 побив її. 13.09.2015 увечері до нього зайшов ОСОБА_6 за цигаркою, двері квартири ОСОБА_6 зачинилися. 14.09.2015 року спільними зусиллями з ОСОБА_6 відчинили двері квартири, після чого допомагав ОСОБА_6 ремонтувати двері квартири. Коли зайшли до квартири, ОСОБА_12 сіла на диван та з нього не вставала. На ключицях у ОСОБА_12 були синці. На обличчі з правого боку було почервоніння. Вона була вдягнена. Приїхала мати ОСОБА_12 та почала кричати на ОСОБА_22 та ОСОБА_12 , за вибиті двері, за весь безлад. Потім мати ОСОБА_12 викликала лікарів. Коли приїхали лікарі, то чув, як вони наказали ОСОБА_12 зняти блузку, казали, що в неї усе тіло синє. Ірину забрали до лікарні. Через декілька днів від сусідки стало відомо, що ОСОБА_12 померла у лікарні.

- поясненнями свідка ОСОБА_24 , який пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_6 трохи знайомий, неприязних відносин немає. З потерпілою по справі ОСОБА_5 знайомий, неприязних відносин немає. З загиблою ОСОБА_21 також був знайомий. Про обставини, за яких загинула ОСОБА_12 , йому нічого не відомо. Біляйцева була його племінницею. Вона приходила до нього з ОСОБА_6 у гості. Один раз ОСОБА_12 , коли ще мешкала на ОСОБА_25 , прийшла та сказала, що ОСОБА_15 її б`є. Колись ОСОБА_12 прийшла до нього з подряпиною на нозі, пояснила, що їхала на велосипеді та впала. Це було приблизно у серпні 2015 року. Більше ніяких тілесних ушкоджень на ній не було. Ірина кульгала, він перев`язав подряпину бинтом.

Допитані у судовому засіданні свідки захисту пояснили суду:

- ОСОБА_26 пояснила, що обвинувачений - її син. ОСОБА_27 також знала. З сином та ОСОБА_12 були добрі відносини. Приблизно за рік до подій, вони почали мешкали разом. У них була кімната у гуртожитку по пр. Аношкіна, але більшу частину часу вони знаходились у неї вдома по пр. Ювілейному. У них не було засобів для існування, вони приходили до неї, приводили себе до ладу, милися, брали гроші, випивали та поверталися у гуртожиток. У кінці серпня ОСОБА_12 сильно напилася, взяла велосипед та, впавши з нього, сильно забилася. Тоді ОСОБА_12 вона не оглядала, тілесних ушкоджень на ній не бачила, оскільки вона була вдягнена. У неї сильно боліли спина та нога, вона кульгала. Купували їй ліки. Ірина часто напивалася, сварилася, лізла битися з сусідами. Вони випивали кожного дня, після чого сварилися. На початку вересня подзвонили ОСОБА_12 та її матір, сказали, що вона повинна сплатити 4 000 гривень за пошкоджені двері та, якщо вона цього не зробить, вони підуть, знімуть побої та на ОСОБА_22 заведуть кримінальну справу. Сказали, що була бійка та пошкоджені двері у належній ОСОБА_12 квартирі. Потім вони пішли до Заводського РВ, зняли побої, ОСОБА_12 забрала матір, а ОСОБА_22 з речами прийшов до неї. Через три дні ОСОБА_12 померла у лікарні. Ірина була вища та сильніша за сина. Коли вони напивалися, саме ОСОБА_12 била ОСОБА_22 . Вони збиралися розписатися.

- свідок ОСОБА_28 , яка пояснила, що з обвинуваченим жила по сусідству на одній сходовій клітині. ОСОБА_29 знала, як його співмешканку. Вони увесь час билися, крали. Зловживали спиртними напоями, били меблі, били один одного. У ОСОБА_12 та ОСОБА_15 бачила синці. Взимку бачила їх бійку у дворі. Останній раз бачила ОСОБА_12 в серпні, на нозі в неї були синці. Та казала, що впала з велосипеду.

- свідок ОСОБА_30 пояснив, що з ОСОБА_6 раніше не був знайомий. Познайомився з ним, коли він почав зустрічатися з ОСОБА_31 . Ірину раніше знав. Неприязних відносин ні з ким з них не було. ОСОБА_6 та ОСОБА_12 часто лаялися. На той час мешкав по пр. Ювілейному, а вони жили неподалік у сусідньому будинку. Одного разу, у серпні 2015 року, ОСОБА_12 прийшла із забитою ногою, погано себе почувала, сказала, що впала, коли каталася на велосипеді. Вона попросилася лягти у нього, щоб відпочити. Також вона сказала, що її шукає ОСОБА_6 . Приблизно через 30 хвилин у двері постукав ОСОБА_6 . Ірина крикнула, щоб він не відчиняв двері, оскільки ОСОБА_6 буде її бити. Він відчинив двері, але потім вигнав, сказавши, що ОСОБА_12 не має. ОСОБА_12 трохи відпочила та пішла додому. До події з падінням з велосипеду вона йому у дворі показувала синці та казала, що він її побив. Далі ОСОБА_12 пішла додому, і більше він її не бачив. Про смерть ОСОБА_12 дізнався десь через місяць.

- свідок ОСОБА_32 пояснила суду, що з ОСОБА_6 знайома, як з сусідом по площадці, неприязних відносин не було. Бєляйцеву знала, з нею були неприязні відносини. Ірина плювала їй в обличчя, ображала. ОСОБА_6 та ОСОБА_12 пили алкоголь разом, крали разом, ображали матір також разом. Вона, інші сусіди, робили їм зауваження, заспокоювали. Ірина навіть лізла до неї битися. Сусіди її боялися, а вона сама не боялася нічого. Не бачила у ОСОБА_33 тілесних ушкоджень. Їй невідомо про падіння ОСОБА_12 з велосипеду.

- рапортом оперативного чергового Заводського РВ про те, що 14.09.2015 до лікарні швидкої допомоги з тілесними ушкодженнями звернулась ОСОБА_9 (т.2 а.с. 5);

- протоколом прийняття заяви від 14.09.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_9 заявила про заподіяння їй 12.09.2015 фізичного болю ОСОБА_6 , просила направлення до СМЕ (т.2 а.с. 6);

- протоколом огляду трупу з фототаблицею від 16.09.2015, відповідно до якого зафіксовані тілесні ушкодження на тілі загиблої ОСОБА_9 (т.2 а.с. 16-20);

- протоколом огляду місця події з фото таблицею від 16.09.2015, яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, вилучені зразки плям бурого кольору, фрагмент обшивки дверей з плямами бурого кольору, фрагмент волосся на табуреті, шорти з плямами бурого кольору, сліди пальців рук (т.2 а.с. 25-33);

- висновком експерта № 1118-Е, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала від тупої травми тулубу, яка супроводжувалась переломом 10-го ребра по лопатковій лінії праворуч, з забоєм правої нирки, що призвело до розвитку післятравматичної пневмонії та ускладнились серцево-легеневою недостатністю. Виявлена тупа травма тулубу відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, та в даному випадку призвела до смерті. Пошкодження у вигляді синців голови, кінцівок, відносяться до легких тілесних ушкоджень, з незначними, скороминущими наслідками. Виявлені пошкодження утворились від дії тупого твердого предмету, предметів. Давність утворення ушкоджень може відповідати 12.09.2015 року. Смерть настала 15.09.2015 року о 22.10 годині. (т.2 а.с. 48-53);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_34 з фототаблицею від 20.11.2015, згідно якого останній впізнав ОСОБА_6 як особу, на яку його дружині скаржилась загибла ОСОБА_9 щодо побиття її (т.2 а.с. 132-135);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_10 з фото таблицею від 20.11.2015, згідно якого остання впізнала ОСОБА_6 як особу, на яку їй скаржилась загибла ОСОБА_9 щодо побиття її 12.09.2015 (а.п. 136-139);

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 , фототаблицею до нього від 11.12.2015, згідно якого остання біля квартири АДРЕСА_5 пояснила та показала на місці обставини спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (т.3 а.с. 39-44);

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 , фототаблицею до нього від 11.12.2015, згідно якого останній біля квартири АДРЕСА_2 пояснив та показав на місці обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , зазначивши про нанесення ногою, взутою в тапок, двох ударів по сідницям, двох ударів по обличчю, зазначивши, що у загиблої були тілесні ушкодження від падіння 5-6 вересня 2015 року з велосипеду (т.3 а.с. 39-44);

- висновком додаткової експертизи №1118-Е-Д-2, згідно якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , могли утворитись при механізмі та взаєморозташуванні потерпілої та нападника, за механізмом, як це зазначено в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 . Тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній повіці лівого ока та правій кісті могли виникнути при взаємному розташуванні потерпілої та нападника та за механізмом, як зазначено в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 . Виявлена тупа травма тулубу, яка супроводжувалась переломом 10-го ребра по лопатковій лінії праворуч з забоєм правої нирки, від якої настала смерть, не могла виникнути при взаємному розташуванні потерпілої та нападника та за механізмом, як зазначено в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , при нанесенні двох ударів в ділянку сідниць.

Враховуючи характер та локалізацію пошкоджень, експерт вважає, що в ділянку тулубу заподіяно 7, голови 2, лівої верхньої кінцівки 6, правої верхньої кінцівки 1, лівого стегна 2, правої стопи 1 механічна дія тупим предметом. Враховуючи чисельність пошкоджень, їх розташування у різних площинах та ділянках тіла, експерт вважає за неможливе їх одночасне утворення при падінні з висоти особистого зросту на площину. Давність утворення пошкоджень - близько 3-4 діб до настання смерті, може відповідати строку, зазначеному потерпілою 12.09.2015 року (т.3 а.с. 66-71).

- висновком цитологічної експертизи №1282, згідно якого в частині слідів стільця, наданого на експертизу, встановлена наявність крові людини, яка може походити від загиблої ОСОБА_9 (т.2 а.с. 242-245);

- висновком імунологічної експертизи №1944, згідно якого на вирізці з вхідних дверей, наданих на експертизу, виявлена кров людини, яка може походити від загиблої ОСОБА_9 (т.3 а.с. 2-4);

- висновком експерта №70/14-246, згідно якого мікрооб`єкт, вилучений з поверхні стільця біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , є волосиною, яка походить з голови людини, має ознаки фарбування і для якої характерне відділення тупим предметом (т. 3 а.с. 29-31);

- речовими доказами по справі шортами, стільцем, вирізкою з вхідної двері, фрагменту волосу, слідами пальців рук (т.2 а.с. 39-40, 111)

Аналізуючи викладене, суд вважає що вина ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ст. 121 ч. 2 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При прийнятті рішення, судом не враховуються як докази, протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_35 (т. 2 а.с. 85-90), протокол пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_35 з фототаблицею до нього (т.2 а.с. 68-71); протокол пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_36 з фототаблицею до нього (т.2 а.с. 64-67), висновок експерта № 1118-Е-Д (т.2 а.с. 94-95), оскільки зазначені документи не стосуються пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення в частині заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень 12.09.2015, відносяться до подій отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у інший день та не пов`язані з настанням смерті потерпілої.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 11.09.2015 року внаслідок падіння з велосипеду, оскільки вказане спростовується вищенаведеними показаннями допитаних у судовому засіданні свідків про падіння ОСОБА_33 з велосипеду у серпні 2015 року, у тому числі і свідків зі сторони захисту, дослідженими письмовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема, висновками судово-медичних експертиз, відповідно до яких давність отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень може відповідати терміну, зазначеному самою потерпілою 12.09.2015 року.

Сам ОСОБА_15 , неодноразово змінював свої показання щодо часу отримання ОСОБА_37 тілесних ушкоджень, способу їх отримання, у тому числі при падінні з велосипеду, зазначаючи це серпнем 2015 року, 5-6 вересня 2015 року, і тільки після оголошення експертизи, де терміном заподіяння ушкоджень вказано 12.09.2015 року, зазначив дату падіння загиблої з велосипеду 11.09.2015 року, що на думку суду є підлаштуванням своєї версії під висновок експерту.

Відповідно до пояснень ОСОБА_33 , які вона надавала 15.09.2015 року під час первісного обстеження судмедєкспертом, остання зазначала про отримання тілесних ушкоджень при побитті її 12.09.2015 року співмешканцем, який наносив їй удари стільцем (т.2 а.с. 10) У висновку експерта № 1118-Е, згідно історії хвороби ОСОБА_33 , з її слів зазначено про отримання тілесних ушкоджень 12.09.2015 року, під час побиття біля дверей її квартири співмешканцем ОСОБА_6 (т.2 а.с. 48-53) Сам ОСОБА_15 під час його допиту у судовому засіданні заявляв, що причин оговорювати його, у ОСОБА_33 не було.

Таким чином, невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини розцінюється судом, як спосіб захисту від обвинувачення у вчинення умисного тяжкого злочину, нічим не підтверджується, знаходиться у повному протиріччі з дослідженими матеріалами справи.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів, скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує тяжкість та характер скоєного кримінального правопорушення, наслідки що настали, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, що свідчить про його антисоціальну поведінку, посередньо характеризується за місцем колишнього мешкання, враховує обставини що обтяжують покарання, принцип індивідуалізації покарання.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим, таким що буде сприяти виправленню обвинуваченого, його подальшої соціалізації у суспільстві.

Цивільний позов потерпілої суд вважає законним, обґрунтованим, таким що підлягає повному задоволенню як в частині матеріального позову, так і в частині відшкодування моральних страждань.

Приймаючи рішення у задоволенні матеріальної частини позову, суд враховує надані позивачем документи на підтвердження матеріальних витрат.

Задовольняючи моральну частину позову, суд виходить з того, що Конституцією України встановлено, що як здоров`я так і життя людини є найвищою цінністю. Моральні страждання потерпілої ОСОБА_5 при загибелі доньки, на думку суду, переоцінити неможливо.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати по проведенню експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 121 ч. 2 КК України та визначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років.

Строк призначеного судом ОСОБА_6 покарання рахувати з 24.11.2015 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк призначеного ОСОБА_6 покарання з 24.11.2015 року до 20.06.2017 року включно, відповідно до чинної на той час редакції ч.5 ст. 72 КК України, рахувати з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі, з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної чинності, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Речові докази по справі знищити.

Судові витрати на проведення експертиз в розмірі 736,56 грн. стягнути з обвинуваченого.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_5 з засудженого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24 395 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 гривень.

Міру забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_6 до набрання вироком законної чинності, залишити раніше обрану тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1