печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника Транс Коммодітіс Нью Йорк Інк. (Trans Commodities Nev York Inc.) ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника Транс Коммодітіс Нью Йорк Інк. (Trans Commodities Nev York Inc.) ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

Просить: скасувати арешт, накладений 07.06.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/27893/18-к на мінеральні добрива «Карбамід марки Б» у кількості 3 226 тон 845 кг., які знаходяться на Державному підприємстві «Херсонський морський торгівельний порт» та належить на праві власності Транс Коммодітіс Нью Йорк Інк. (Trans Commodities Nev York Inc.), посилаючись на те, що арешт накладено необґрунтовано.

В обґрунтування доводів клопотання зазначає, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем з 31.05.2018 року.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених в ньому підстав, в ході розгляду клопотання також посилався на те, що на даний час відпала необхідність в накладені арешту на карбамід, який неналежно зберігається і може зовсім зіпсуватись. Також зазначив, що на даний час власнику вдалось знайти покупця.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скасування арешту майна заперечував з огляду на те, що слідство у вказаному провадженні триває, а обставини, на які посилається заявник у клопотанні, суперечать встановленим досудовим розслідуванням, оскільки карбамід на праві власності належить ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія», Транс Коммодітіс Нью Йорк Інк. слідству документів про право власності на цей карбамід не надавало, «Карбамід марки Б» у кількості 3 226 тон 845 кг. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004215 від 17.11.2017 року, досудове розслідування триває, відповідальність за збереження карбаміду несе порт.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника та прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом за наданими матеріалами встановлено, що Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні № 0004215 від 17.11.2017 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2018 року, справа № 757/27893/18-к накладено арешт «на товарно-матеріальні цінності, а саме карбамід марки Б у кількості 3 226 тон 845 кг., який на праві власності належить ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» () та фактично знаходиться на баржі «СНКВ-05» та баржі «СНКВ-04», встановивши заборону службовим особам та працівникам ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» (), його представникам та іншим особам за дорученням використовувати або будь-яким іншим чином відчужувати вищезазначене майно», оскільки «вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів».

Вказана ухвала дійсна, оскільки доказів її скасування апеляційним судом заявником не надано.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що клопотання є безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам, які встановлені досудовим розслідуванням та нормам кримінального процесуального законодавства, яким законодавець передбачає чіткі підстави накладення арешту на майно.

Так, на підтвердження права власності заявник надає «Договір купівлі-продажу № 26.04/18» від 26.04.2018 року між ТОВ «Всеукраїнська енерго компанія», яка є фігурантом кримінального провадження № 0004215 від 17.11.2017 року та ТОВ «Рембудавіа» та «Акт приймання-передачі по договору Купівлі-продажу від 26 квітня 2018 г. № 26-04/18» від 28.04.2018 р., а також «СONTRACT №» від 25.04.2018 року, укладений між ТОВ «Рембудавіа» та Транс Коммодітіс Нью Йорк Інк. (Trans Commodities Nev York Inc.) та «Акт Приема-передачи товара к Контракту б/н от 25 Апреля 2018 года», однак доказів внесення коштів за мінеральні добрива до матеріалів клопотання не долучено.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в разі наявності спору про право власності на вказане майно, Транс Коммодітіс Нью Йорк Інк. (Trans Commodities Nev York Inc.) не позбавлено можливості звернутись для його вирішення до відповідного суду чи подати заяву про кримінальне правопорушення в рамках кримінального провадження № 0004215 від 17.11.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання представника Транс Коммодітіс Нью Йорк Інк. (Trans Commodities Nev York Inc.) ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного 07.06.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/27893/18-к,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1