Справа № 646/1918/16-к
№ провадження 1-кп/646/55/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.18року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 , представника потерпілого- ОСОБА_12 ,
захисників - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
обвинуваченого - ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені в ЄРДР за № 0002442 від 15.11.2015р., № 0000340 від 09.02.2016 року відносно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перм, Свердловського району, Пермської області, Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ч.2 ст.15, п. п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2015 р. о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_17 діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_18 з мотиву ревнощів, знаходячись біля будинку № 15-Б по вулиці Гамарника (перейменована у провулок Подільський) в м. Харкові, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_11 , без дозволу останнього сіли в його автомобіль ВАЗ 2110, д.н. НОМЕР_1 , де на водійському сидінні знаходився потерпілий. ОСОБА_18 сів позаду потерпілого, а ОСОБА_17 сів поряд із потерпілим на переднє пасажирське сидіння. Після чого, ОСОБА_18 обхопив лівою рукою ОСОБА_11 за шию, а ОСОБА_17 наніс йому за допомогою заздалегідь заготовленого розкладного ножа декілька ударів в живіт та ліве стегно, тобто у частини тіла, де розташовані життєво важливі органи людини. У цей час потерпілий, намагаючись втекти від останніх, зламав водійське сидіння, яким придавив ОСОБА_18 , відчинив задні пасажирські двері автомобіля, почав кликати на допомогу. Після чого, ОСОБА_17 передав ніж ОСОБА_18 та сказав, щоб останній перерізав ОСОБА_11 горло. Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_18 наніс декілька поверхневих колото-різаних поранень шиї ОСОБА_11 , а також пальців обох кистей, оскільки потерпілий оборонявся від ударів ножем.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1145 від 08.12.2015р. потерпілому ОСОБА_11 були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді поверхневих колото-різаних поранень обличчя, передньої стінки живота, лівого стегна, пальців обох кистей.

Потерпілий намагаючись врятувати своє життя, виліз з машини через відчинені двері та продовжив кликати на допомогу. Після чого, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_18 вийшли з автомобіля та останній наніс потерпілому декілька хаотичних ударів ногами по тулубу. В цей час ОСОБА_17 закривав рота потерпілому з метою позбавити його можливості покликати на допомогу.

ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не довели свій злочинний умисел до кінця, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки їх дії були припинені ОСОБА_19 та іншими особами, які підійшли на крики потерпілого.

ОСОБА_17 вину не визнав, пояснив, що товаришує з ОСОБА_11 з дитинства. 15.11.2015р. ОСОБА_11 приїхав до нього додому АДРЕСА_2 , на день народження невістки. Він попрохав відвезти його з ОСОБА_18 , який тимчасово у нього проживав, подивитись кімнату для проживання. ОСОБА_18 став наносити тілесні ушкодження ОСОБА_11 , а останній потягнув потерпілого на себе за шию, внаслідок чого водійське крісло впало назад. Він вискочив з машини, пішов додому кликати на допомогу. Повернувся через 2 хвилини, побачив ОСОБА_11 з кров`ю на обличчі на землі біля машини, який кричав: «Допоможить». В цей час ОСОБА_18 наніс йому 2 удари ногою. Прибігли його дружина та син та повезли ОСОБА_11 до лікарні, однак потрапили в ДТП.

Під час цих подій ані він, ані ОСОБА_18 в стані алкогольного сп`яніння не були. Раніше з боку ОСОБА_18 на адресу ОСОБА_11 жодних погроз він не чув, вони були малознайомі. Змови на вбивство потерпілого між ним та ОСОБА_18 не було. Жодних тілесних ушкоджень потерпілому він не наніс. ОСОБА_17 в судовому засіданні заперечував свій борг у розмірі 5000 доларів США перед потерпілим, та пояснював, що конфлікт між ними відбувся на підставі ревнощів. Він зазначив, що він з ОСОБА_18 сіли до машини ОСОБА_11 , щоб з`ясувати чому той залицявся до його дружини Індири. На день народженні невістки він бачив, як ОСОБА_11 обіймав Індиру ззаду, що дуже обурило його, але не подав виду. В машині він спитав про це потерпілого, та у них виник конфлікт, в якому прийняв участь ОСОБА_18 , оскільки його також обурила така поведінка ОСОБА_11 . ОСОБА_18 почав боротись з ОСОБА_11 , а він вийшов з машини та не бачив, як ОСОБА_18 наносив тілесні ушкодження потерпілому.

ОСОБА_18 пояснив, що він товаришував з ОСОБА_20 , ОСОБА_11 знав мало. 15.11.2015р. він перебував у ОСОБА_17 в гостях. ОСОБА_18 також пояснив, що бачив як ОСОБА_11 загравав до дружини ОСОБА_17 , тому вони сіли до машини потерпілого, щоб з`ясувати таку поведінку ОСОБА_11 . А оскільки ОСОБА_17 слабкіший потерпілого, він достав з правого карману куртки складний ніж, наніс удари потерпілому ножем у стегно та живіт. ОСОБА_11 його вкусив, тоді він став «чиркать» ножем по обличчю потерпілого. Побачив кров на потерпілому, виліз з машини. ОСОБА_11 ще ударив його кулаком в обличчя. Потім підійшов сусід ОСОБА_17 ОСОБА_19 та спитав, що трапилось. В цей час він потерпілого не чіпав. Потім ОСОБА_11 відвезли до лікарні, по дорозі машина потрапила в ДТП, та ОСОБА_11 міг ще отримати тілесні ушкодження внаслідок ДТП. А він пішов на зупинку та випив пляшку пива та повернувся назад. Коли стався конфлікт між ним та ОСОБА_11 він був тверезий, не мав умислу вбивати потерпілого, та не домовлявся про це з ОСОБА_17 .

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що з дитинства товаришував з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 бачив всього 3-4 рази. У листопаді 2015року (точну дату не пам`ятає) приїхав в гості до ОСОБА_17 , де всі разом попили чаю. Потім він зібрався уходити, а ОСОБА_17 попросив відвезти його за цигарками. Він відповів, що поспішає та сів на водійське сидіння своєї машини, але ОСОБА_17 сів до нього в автомобіль на пасажирське місце спереду, а ОСОБА_18 - на заднє сидіння посередині. Останній схопив його лівою рукою за шию, та приставив револьвер до скроні, який тримав у правій руці. Револьвер два рази «клацав», але пострілів не було, оскільки він схопив рукою за барабан револьвера та утримував його. ОСОБА_17 дістав свій ніж у формі «банана» та наніс йому 4 удари в живіт та 3 удари в ногу, при цьому прокручував ніж. Потім ОСОБА_17 передав ніж ОСОБА_18 , та сказав « Вбий його, не залишай його живим». ОСОБА_18 перерізав йому горло. Після цього він відчинив двері машини, став виповзати з машини та прохати на допомогу. В цей час підійшов сусід на ім.я « ОСОБА_21 », але ОСОБА_18 наніс йому ще 2-3 удари ногами вниз спини, а ОСОБА_17 закривав йому рот рукою та сказав сусіду: «У них все добре, що це п`яний наркоман». ОСОБА_22 пішов, а ОСОБА_17 запропонував вивезти його до лісу, закопати, а машину спалити. Однак вийшли люди, та його відвезли до лікарні.

Потерпілий стверджував, що конфлікт та нанесення йому пошкоджень сталися в результаті ревнощів ОСОБА_17 . Також підтвердив обставини нанесення тілесних ушкодження стегна та живота саме ОСОБА_17 .

В ході проведення слідчого експерименту 23.08.2016 року ОСОБА_11 дав детальні пояснення щодо обставин вчиненого злочину, які погоджуються з показами потерпілого в судовому засіданні щодо послідовності, кількості, локалізації та осіб, що нанесли йому тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що 15.11.2015р. був у себе вдома у квартирі на 2 поверсі буд. АДРЕСА_2 . Близько 17 години почув крики «Допоможить». Вийшов на двір та побачив автомобіль ВАЗ 2110 сріблястого кольору. З правого боку від машини лежав потерпілий весь в крові з перерізаною шиєю. ОСОБА_17 сидів поряд з потерпілим, закрив йому рота лівою рукою, а правою наносив удари кулаком по обличчю. ОСОБА_18 стояв поряд та наносив удари ногами та руками в область стегна потерпілого. У ОСОБА_18 були в крові руки, брюки, туфлі, шкарпетки, у ОСОБА_20 руки. ОСОБА_17 прохав не викликати поліцію, мов самі розберуться. Але він побіг у свою квартиру, попрохав дружину викликати поліцію. Коли вийшов на вулицю, стали вибігати інші люди, а машина поїхала. Хто і як посадив потерпілого в машину він не бачив. Через 25 хвилин приїхала міліція, на місце злочину знайшли одну чи дві гільзи та затримали ОСОБА_18 , який ходив помити руки біля колонки неподалік.

Свідок ОСОБА_23 пояснила, що є жінкою ОСОБА_17 15.11.2015р. до них у гості на вул.Гамарніка, 15-б у м.Харкові приїхав ОСОБА_11 , з яким у чоловіка були дружні стосунки. Він разом із чоловіком та ОСОБА_18 пили чай на кухні, вона не бачила, щоб вживали спиртні напої. Через деякий час почула крики з вулиці, вийшла з квартири. ОСОБА_11 лежав на землі в крові, його бив ОСОБА_18 ногами, а ОСОБА_17 кричав «Допоможить». Пошкоджень на потерпілому вона не бачила, його посадили на заднє сидіння машини, та вона з ОСОБА_24 повезли його у лікарню. Однак на вул.Пушкінській у м.Харкові трапилось ДТП. Потерпілого пересадили у таксі та відвезли у лікарню. Під час досудового розслідування давала інші покази, оскільки боялась працівників міліції.

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що 15.11.2015р. увечорі йшла в гості до ОСОБА_17 , де святкували день народження. Почула шум, ОСОБА_17 кричав, щоб викликали швидку, та сказав, що ОСОБА_18 зарізав ОСОБА_11 . Бачила ОСОБА_18 в крові. Потерпілого, який також був в крові, посадили на заднє сидіння машини та повезли в лікарню. Між ОСОБА_11 та ОСОБА_17 завжди були гарні стосунки.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що 15.11.2015р. був на дні народженні, яке святкувалось у ОСОБА_17 ОСОБА_17 та ОСОБА_11 дружили з дитинства. Він не знає, що саме сталось між ОСОБА_18 і ОСОБА_11 , оскільки був в кімнаті, та вийшов на вулицю, коли почув крики. ОСОБА_17 кричав, що зарізали ОСОБА_11 , та бачив як він відштовхував від потерпілого ОСОБА_18 . ОСОБА_11 був весь у крові, його посадили в машину та повезли в лікарню. Однак на вул.Пушкінській у м.Харкові сталось ДТП, в якій ніхто не постраждав. Тому потерпілого пересадили у таксі і відвезли у лікарню.

Суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_26 , які стверджували, що ОСОБА_17 намагався захистити ОСОБА_11 від ОСОБА_18 та кликав на допомогу, оскільки вони є родичами ОСОБА_17 , та їх покази суперечать обставинам справи, встановленим на підставі показань ОСОБА_11 , протоколу слідчого експерименту, та свідка ОСОБА_19 .

Також суду не надано жодних доказів про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 під час ДТП.

Згідно довідки ХМКЛШСНМП ім. проф..М.С. Мещанінова 15.11.2015р. о 17-33 в лікарню був доставлений чоловік з даними « ОСОБА_27 » з різаними ранами стегна та шиї. Як пояснив потерпілий в судовому засіданні, особами, що його доставили до лікарні, невірно зазначені його анкетні дані, оскільки серед циган його називали « ОСОБА_28 », насправді його анкетні дані « ОСОБА_11 ».
Відповідно до даних судово-медичної експертизи № 1145-А/15 від 08.12.2015 року потерпілому ОСОБА_11 були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді поверхневих колото-різаних поранень обличчя, передньої стінки живота, лівого стегна, пальців обох кистей. Експерт в судовому засіданні пояснила, що рани на животі та лівому стегні могли бути спричинені в автомобілі ОСОБА_17 , який сидів на пасажирському сидінні справа від водія ОСОБА_11 . При цьому, оскільки рани були поверхові, вони могли бути спричинені особою, яка хворіє на міопатію верхнього плечового пояса з верхнім проксимальним параперозом, амітрофічним синдромом. Рани на шиї могли бути спричинені особою, яка знаходилась позаду водійського сидіння, тобто ОСОБА_18 .

З урахуванням наведених показів експерта, які узгоджуються з показами потерпілого та протоколом слідчого експерименту щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , суд дійшов висновку, що рани потерпілому були нанесені в автомобілі ОСОБА_17 , який знаходився на передньому водійському сидінні та ОСОБА_18 , який знаходився на задньому сидінні автомобіля. Висновки експертизи в частині нанесення пошкоджень ОСОБА_11 одним ОСОБА_18 на вулиці суперечать наведеним доказам, отже не беруться до уваги судом.

Згідно даних протоколу огляду місця події, складеного 15 листопада 2015 року, в ході проведення огляду території, розташованої навпроти буд. № 15-б по вул. Гамарника у м. Харкові, на відстані близько 5 метрів від входу у під`їзд № 2 на асфальтованій ділянці місцевості було виявлено нашарування речовини бурого кольору у вигляді крапель та суцільного потоку на площі 1,5 метра. Посередині потоку знаходиться металева кулька.
Стороною обвинувачення не надано доказів, яким чином кулька опинилася на місці події, чи є зазначена кулька боєприпасом, чи було її випущено з предмету схожого на револьвер, сам револьвер не знайдено, тому суд на підставі ч.4 ст.17 КПК України всі сумніви щодо доведеності вини тлумачить на користь обвинувачених та виключає з обвинувачення посилання на застосування ОСОБА_18 предмету схожого на пістолет.
Згідно протоколу огляду місця події, складеного 15 листопада 2015 року, в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, пров. Соляниківський, 9, було виявлено розкладний ніж з накладною рукояткою з дерева коричневого кольору. Ніж знаходився у складеному стані та на його лезі є нашарування бурого кольору. На відстані 150 м від будинку в напрямку руху по вул. Гамарника на перехресті в урні сміття було виявлено шапку чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору. ОСОБА_18 пояснив, що вказаним ножем він наносив удари потерпілому ОСОБА_11 .
Поняті ОСОБА_29 , ОСОБА_30 пояснили, що було виявлено розкладний ніж,який в їх присутності вилучили та запакували працівники міліції. В судовому засіданні у наданому для огляду речовому доказі ножі, впізнали його як той, що було вилучено 15.11.2015р. ОСОБА_11 в судовому засіданні також впізнав ніж, яким ОСОБА_17 та ОСОБА_18 наніс йому тілесні ушкодження. Отже, суд визнає речовим доказом розкладний ніж, вилучений під час огляду місця події. Також суд ґрунтує свої висновки про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 . ОСОБА_11 на підставі оглянутих в судовому засіданні речових доказах, а саме одязі ОСОБА_18 :взуття, светр, джинси, куртка, які мали нашарування бурого кольору. Сам ОСОБА_18 не заперечував в судовому засіданні, що кров на його одязі з`явилась після нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому.

При цьому, суд не ґрунтує свої висновки на підставі протоколу пред`явлення ОСОБА_11 речей для впізнання від 17.12.2015 року, оскільки суду не забезпечено можливість допиту понятих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 під час проведення вказаної слідчої дії, а також в протоколі відсутні дані про опечатування коробки з ножем після пред`явлення його для впізнання. Отже суд трактує сумніви сторони захисту щодо проведення зазначеної слідчої дії на користь обвинувачених та не приймає протокол від 17.12.2015р. в якості доказів.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.11.2015 року зафіксовано факт впізнання ОСОБА_19 . ОСОБА_18 як особи, яка наносила тілесні удари незнайомому чоловіку.

Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16.11.2015 року зафіксовано факт впізнання ОСОБА_11 ОСОБА_18 на фото № 2.
Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16.11.2015 року зафіксовано факт впізнання ОСОБА_19 . ОСОБА_17 на фото № 1 як особи, яку він бачив 15.11.2015 року та яка наносила тілесні ушкодження потерпілому.
Клопотання захисника ОСОБА_16 про визнання доказів недопустимими не підлягає задоволенню. Так, захисник посилався, що протокол огляду місця події від 15.11.2015р. є недопустимим доказом, оскільки не був присутній захисник ОСОБА_18 та протокол огляду склав слідчий ОСОБА_33 , а фототаблицю до нього підписала слідчий ОСОБА_34 . Відповідно вимог ст.52 КПК України участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. Оскільки огляд місця події було проведено за участі ОСОБА_18 15.11.2015р., а повідомлено йому про підозру 16.11.2015р., суд вважає, що право на захист ОСОБА_18 не було порушено. А посилання захисника протиріччять вимогам ст.52 КПК України. Крім того, оскільки протокол огляду місця події складається під час проведення огляду, а фототаблиця до нього через деякий час необхідний для роздруківки фотознімків, доводи про підпис протоколу та фототаблиці різними слідчими не тягне за собою визнання протоколу огляду місця події від 15.11.2015р. недопустимим доказом.
Відповідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.08.2016р. ОСОБА_17 та його захиснику відкриті всі матеріали досудового розслідування, та навіть вручена копія диску з відеозаписом слідчого експерименту. Зауважень щодо ознайомлення ані у підозрюваного, ані у захисника не було. Наведене спростовує доводи захисника, що не всі докази сторони обвинувачення були відкриті його підзахисному, тому відсутні підстави для визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту та речових доказів.
Також неспроможні доводи сторони захисту про те, що експертОСОБА_35 не попереджалась в суді про кримінальну відповідальність. Наведене спростовується журналом та звукозаписом судового засіданні. Посилання на те, що експерту для проведення судово-медичної експертизи не було надано медичну документацію ОСОБА_11 , а вона особисто її витребувала з лікувального закладу не є суттєвим порушенням чинного законодавства та не тягне за собою визнання висновку судово-медичної експертизи № 1145-А/15 від 08.12.2015 року недопустимим доказом.

Висновки судово-медичних експертиз № 55-ц/2016, 54-ц/2016, дактилоскопічної експертизи № 477, протокол тимчасового доступу до документів від 06.06.2016р., шарик не підтверджуються та не спростовують жодну з обставин, що підлягають доказуванню згідно ст.91 КПК України, у зв`язку з чим суд не ґрунтує свої висновки на підставі наведених доказів та відповідно вимог ст.85 КПК України вважає їх неналежними.

Під час судових дебатів ОСОБА_17 наполягав, що він жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 не заподіяв, можливо вдарив лише долонею по обличчю потерпілого, та стверджував, що не мав умислу на його вбивство. Захисник ОСОБА_16 взагалі не визначився з правовою позицією, оскільки вважав вину ОСОБА_17 недоведено у зв`язку з відсутністю допустимих доказів, також запропонував суду змінити кваліфікацію дій ОСОБА_17 та закрити провадження « у зв`язку з відмовою обвинуваченого від обвинувачення». Також стверджував, що у ОСОБА_17 не було умислу на вбивство потерпілого.

Правова позиція сторони захисту є суперечливою та не ґрунтується на досліджених судом доказах.

Так, суд враховує характер пошкоджень у потерпілого, їх кількість та локалізацію в життєво небезпечні органи. Ніж, яким були нанесені тілесні пошкодження ОСОБА_11 , має підвищену травмуючи дію. Дії ОСОБА_17 після нанесення тілесних ушкоджень свідчать, що він з ОСОБА_18 мали намір довести свій умисел на вбивство ОСОБА_11 , оскільки затуляли потерпілому рота, щоб той не кликав на допомогу та намагались відіслати ОСОБА_19 , який вибіг на крики потерпілого. Однак умисел на вбивство не було доведено до кінця, оскільки на крики вийшли інші люди та відвезли потерпілого до лікарні. На підставі чого, суд дійшов висновку про доведеність спільного умислу ОСОБА_18 та ОСОБА_17 на заподіяння смерті ОСОБА_11 .
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_17 не брав участі у скоєнні замаху на вбивство ОСОБА_11 , а ОСОБА_18 діяв самостійно без намірів позбавити потерпілого життя спростовуються вищенаведеними доказами. Так, з показів потерпілого та обвинувачених було встановлено узгодженість дій ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які разом сіли до машини ОСОБА_11 . При цьому, саме ОСОБА_17 мав при собі ніж та перший застосував його, а потім передав його ОСОБА_18 . Потерпілий стверджував, що тілесні ушкодження йому були нанесені як ОСОБА_18 так і ОСОБА_17 . Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні пояснив, що бачив, як ОСОБА_18 бив ОСОБА_11 ногами, а ОСОБА_17 закривав в цей час рот потерпілому, щоб той не кликав на допомогу. Враховуючи узгодженість дій, а також, що колото-різані поранення обличчя, передньої стінки живота, лівого стегна, пальців обох кистей ОСОБА_11 були заподіяні одним знаряддям злочину в короткий проміжок часу і ОСОБА_17 , і ОСОБА_18 , суд дійшов висновку про вчинення злочину за попередньою змовою двох осіб. Крім того, суд враховує, що з показів потерпілого та обох обвинувачених мотивом злочину послугували ревнощі саме ОСОБА_17 , а ОСОБА_18 , з його слів, розумів, що той набагато слабкіший ніж потерпілий, хотів допомогти ОСОБА_17 , з яким перебував у дружніх стосунках. Ревнощі у ОСОБА_17 виникли під час святкування дня народження невістки, де він та ОСОБА_18 побачили, як ОСОБА_11 обіймає ззаду дружину ОСОБА_17 , що свідчить про змову обвинувачених на вчинення злочину саме 15.11.2015р. під час святкування. Оскільки достатніх доказів наявності боргу у ОСОБА_17 перед ОСОБА_11 сторона обвинувачення суду не надала, а обвинувачені та потерпілий стверджували в судовому засіданні, що мотивом злочину були саме ревнощі, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_17 кваліфікуючу ознаку вчинення злочину з корисливих мотивів.

Доводи сторони захисту про фізичну неспроможність ОСОБА_17 через хворобу на лопаточкоперонеальну аміотрофію ОСОБА_37 (варіант міодистрофії Ландузі-Дежерина) нанести удари ножем у живіт та стегно ОСОБА_11 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відсутні медичні дані про повне порушення функції верхніх кінцівок. В ході судового розгляду захисником було заявлено клопотання про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_17 з метою з`ясування питання, чи міг він 15.11.2015р. нанести ОСОБА_11 пошкодження ножем та передати ніж ОСОБА_18 . Суд зазначає, що подібне клопотання стороною захисту під час досудового розслідування не заявлялось. А клопотання заявлене 27.04.2017р. судом залишено без задоволення, у зв`язку із втратою можливості надання об`єктивного висновку про стан здоров`я ОСОБА_17 на час вчинення злочину 15.11.2015р., оскільки відсутні будь-які медичні дані за 2015 рік про стан здоров`я останнього, а сторона захисту стверджувала, що хвороба ОСОБА_17 значно прогресувала за час його знаходження в ДУ «Харківській установі виконання покарань № 27» з 2016 по 2017 роки. Крім того, допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_35 пояснила, що стан здоров`я ОСОБА_17 не виключає можливості нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Аналізуючи вищенаведені докази в сукупності, суд вважає доведеним обвинувачення ОСОБА_17 за ч.2 ст.15 п.12 ч.2 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.05.2018р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_18 закрито у зв`язку з його смертю.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_17 встановлено, що він не працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей, визнаний інвалідом 2 групи, хворіє на лопаточкоперонеальну аміотрофію ОСОБА_37 (варіант міодистрофії Ландузі-Дежерина) з вираженим проксимальним парапарезом, амітрофічним синдромом, вираженим порушенням функцій верхніх кінцівок, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за характеристикою з місця тимчасового утримання характеризується негативно, за місцем колишнього місця проживання характеризується позитивно.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 563 від 20.07.2016 року, ОСОБА_17 на даний час виявляє ознаками синдрому залежності від психостимуляторів, по своєму психічному стані може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період часу, який відносить до вказаного правопорушення знаходився поза будь-якого хворобливого розладу психічної діяльності, в застосуванні заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_17 відповідно до ст. 66 КК України, є усунення заподіяної шкоди. Оскільки ОСОБА_11 пояснив, що йому повністю було відшкодовано витрати на лікування та моральна шкода. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. З урахуванням даних про обвинуваченого, обставин вчинення злочину, наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, та позиції потерпілого, який просив не карати суворо обвинуваченого, суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.115 КК України.
За таких обставин суд вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили для забезпечення виконання вироку.
За правилами ч.5 ст.72 КК України суд зараховує у строк покарання, призначеного ОСОБА_17 строк попереднього ув`язнення.
Потерпілий ОСОБА_11 просив залишити позов без розгляду, у зв`язку з відшкодуванням шкоди в повному обсязі. З урахуванням викладеного, суд цивільний позов ОСОБА_11 залишає без розгляду.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п. 12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з 06 липня 2016 року.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_17 строк попереднього ув`язнення з 06.07.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 24.12.2015р., з 21.06.2017р. по 31.05.2018р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 21.06.2017р.
Цивільний позов ОСОБА_11 залишити без розгляду.
До набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід, обраний ОСОБА_17 , у вигляді тримання під вартою Державній установу «Харківській установі виконання покарань № 27» до набрання вироком чинності.
Стягнути з ОСОБА_17 на користь держави судові витрати в розмірі 613,80 грн. Речові докази:
-картонну коробку з кепкою чоловічою чорного кольору, картонну коробку з кулькою овальної форми з металу сірого кольору, картонну коробку з ножем складним, довжиною 196 мм. з металевими накладками на рукоятці,полімерні пакети з одягом ОСОБА_18 :взуття, светр, джинси, куртка - знищити.
-CD-R диск Arena, 700 МВ, с/н KFD-80M-8068580 із відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 23.08.2016 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники мають право отримати копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2