Справа №403/529/18 провадження № 1-в/403/66/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2018 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Устинівський виправний центр №37»
Міністерства юстиції України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с.Дахнівка Черкаського району Черкаської області,
до засудження жителя
АДРЕСА_1 , не
працюючого, освіта середня спеціальна, одруженого,
громадянина України,
засудженого:
10.12.2009 року Апеляційним судом Кіровоградської області за п.5 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років;
ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29.01.2016 року засудженому зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 25.07.2009 року по 19.01.2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08.07.2016 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 3 роки 06 місяців 23 дні;
ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2016 року засудженому зараховано в строк покарання, час слідування під вартою до Устинівського виправного центру №37 з 16.07.2016 року по 01.08.2016 року, що за правилами ст.72 КК України, становить один місяць
В С Т А Н О В И В :

Державна установа «Устинівський виправний центр № 37» Міністерства юстиції України (далі - ДУ «Устинівський виправний центр № 37») звернулась до суду із поданням про застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув три четверті строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні по розгляду подання стосовно застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_6 прокурор вважала його таким, що не підлягає до задоволення, оскільки засуджений вчинив особливо тяжкий злочин проти життя людини, наслідком якого стала смерть потерпілого; шкоду потерпілим, розмір якої згідно вироку суду є значним, за весь період відбування покарання відшкодував лише на суму 2598,00 грн., що не може свідчити про спокутування ним своєї вини перед потерпілими; протягом 2018 року взагалі не залучався постійно до роботи; тяжкий стан здоров"я засудженого не підтверджений висновком лікарської комісії, а тому подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про умовно-дострокове звільнення засудженого є передчасним.
В судовому засіданні по розгляду подання представник ДУ «Устинівський виправний центр №37» зазначив про те, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення, до дисциплінарної відповідальності за час відбування покарання у виправному центрі не притягувався, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку отримав три заохочення у виді подяк, має позитивну направленість, у скоєному злочині розкаюється, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Не залучення засудженого до праці, починаючи з січня 2018 року та на дату звернення до суду з поданням і його розгляду в судовому засіданні, пояснив погіршенням стану здоров`я засудженого. Разом з тим, підтвердив, що жодної медичної документації, яка могла б підтвердити неможливість виконання засудженим роботи у виправному центрі, надати не може, оскільки вона відсутня і медичне обстеження засудженого лікарською комісією з метою вирішення питання про звільнення його від подальшого відбування покарання за хворобою не проводилось.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 прохав суд задоволити подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання у виді обмеження волі, оскільки він протягом строку відбування покарання працював, має хорошу поведінку, розкаюється у вчиненому злочині. Починаючи з червня 2018 року не працював за станом здоров`я, а тому не мав можливості сплачувати на користь потерпілих грошових коштів за виконавчим листом. Суду пояснив, що звертався до начальника виправного центру з приводу наявної у нього хвороби і останній пропонував йому поїхати до лікарні в м.Кропивницький, однак він відмовився за відсутністю грошових коштів. В подальшому підтвердив пояснення представника виправного центру про те, що починаючи з січня 2018 року він не залучався до виконання постійних робіт і заробітна плата йому не нараховувалася. Зазначив, що про можливість його звільнення від відбування покарання за хворобою та необхідність проходження обстеження лікарською комісією, адміністрація установи йому не роз"яснювала. З приводу лікування та відшкодування шкоди потерпілим у випадку застосування до нього судом умовно-дострокового звільнення, пояснив, що розраховує на те, що сестра оформить кредит, щоб він зміг лікуватись, а після видужання він влаштується на неважку роботу та, по можливості, буде сплачувати кошти за виконавчим листом. При цьому зазначив, що на даний час не знає точно на користь кого з його заробітної плати відбувались відрахування.
Враховуючи думку прокурора, пояснення представника установи виконання покарань та засудженого ОСОБА_6 , дослідивши додані до подання матеріали, суд приходить до висновку, що подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України під час вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.5 ст.12 КК України вчинений засудженим ОСОБА_6 злочин, передбачений п.5 ч.2 ст.115 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин.
Згідно п.6 ч.1 ст.152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі; якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.12.2009 року за п.5 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років і з подальшою заміною невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким - обмеженням волі строком на 03 роки 06 місяців 23 дні.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29.01.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 25.07.2009 року по 19.01.2010 року з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2016 року засудженому зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі) час слідування під вартою до ДУ «Устинівський виправний центр №37» з 16.07.2016 року по 01.08.2016 року, що становить 1 місяць обмеження волі.
Відповідно до довідки ДУ «Устинівський виправний центр № 37 засуджений ОСОБА_6 станом на 13.09.2018 року, з урахуванням заліків попереднього ув`язнення 5 місяців 24 дні та строку слідування під вартою 1 місяць, має відбутий строк покарання 09 років 1 місяць 18 днів. Невідбутий строк покарання складає 1 рік 3 місяці 18 днів. Початок строку відбуття покарання засудженому рахується з 25.07.2009 року і кінець строку визначено 01.01.2020 року.
З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_6 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного йому за вироком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 суд враховує також вимоги ч.8 ст.154 КВК України, відповідно до яких особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Судом встановлено, що ухвала Ленінського районного суду м.Кіровограда про заміну засудженому ОСОБА_6 позбавлення волі більш м"яким покаранням - обмеженням волі, була винесена 08.07.2016 року та набрала законної сили 16.07.2016 року, тобто з поданням про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ДУ «Устинівський виправний центр №37» звернулася до суду більше, ніж через один рік з дня винесення та набрання законної сили вказаною вище ухвалою суду.
Судом також встановлено, що ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2017 року відмовлено в задоволенні подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ..
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.09.2017 року вказана ухвала суду І-інстанції залишена без змін.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_6 , за період перебування в слідчому ізоляторі м.Кіровограда, починаючи з 04.08.2009 року останній характеризувався посередньо, порушень встановленого порядку утримання не допускав, заохочень не мав.
Згідно довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 за період відбування ним покарання в Кіровоградській виправній колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6), починаючи з 10.02.2010 року, засуджений порушень режиму відбування покарання не допускав; за активну участь в благоустрої установи, сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку до нього були застосовані заходи заохочення у вигляді 13 подяк, з них три - правами начальника установи.
За період відбування покарання в ДУ «Устинівський виправний центр №37», починаючи з 01.08.2016 року, засуджений ОСОБА_6 порушень порядку відбування покарання не допускав, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку правами начальника установи 15.01.2017 року, 14.04.2017 року та 13.11.2017 року до нього застосовані заходи заохочення у виді подяки.
Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_6 , складеної 28.08.2018 року представником ДУ «Устинівський виправний центр №37», засуджений зарекомендував себе позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, був працевлаштований різноробочим на підприємстві установи, до роботи ставився з ініціативою та пітримував своє робоче місце в належному стані. На даний час припинив працювати у зв`язку з погіршенням здоров`я, тому виплати по виконавчому листу, який надійшов до установи в травні 2017 року, не проводяться. Засуджений з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, будує позитивні плани на майбутнє. У скоєному злочині розкаюється.
Згідно строкового трудового договору від 01.10.2016 року засуджений перебуває у трудових відносинах з ДУ «Устинівський виправний центр №37».
Відповідно до довідки, виданої ДУ «Устинівський виправний центр №37» від 16.08.2018 року №3.1/825/Шнк, засуджений ОСОБА_6 отримував систематичний дохід у виді заробітної плати із серпня 2016 року по грудень 2017 року.
Відповідно до довідки оперативної групи ДП «Устинівський виправний центр №37» засуджений ОСОБА_6 конфліктних відносин та боргових зобов`язань з іншими засудженими не має, намірів скоїти злочин не виношує, негативних проявів з його боку за час перебування в установі не було.
За змістом характеристики-висновку, складеного психологом ДУ «Устинівський виправний центр №37, без зазначення дати її складення, засуджений є настирливим і завзятим «трудівником життя»; цілеспрямований, доводить розпочату справу до позитивного результату, не вважає за потрібне попусту говорити; проблеми, які виникають під час відбування покарання, вирішує з персоналом установи згідно чинного законодавства.
Відповідно до витягу з протоколу №13 від 29.08.2018 року комісія Устинівського ВЦ №37 по перегляду особових справ засуджених, формально підпадаючих під умовно-дострокове звільнення, та подання матеріалів в суд, постановила клопотати перед судом про застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_6 ..
Згідно витягу з протоколу №8 від 03.09.2018 року спостережна комісія при Устинівській районній державній адміністрації постановила підтримати рішення адміністрації установи та направити матеріали до суду про застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_6 ..
Також судом встановлено, що за вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 10.12.2009 року із засудженого ОСОБА_6 стягнуті на користь потерпілих: ОСОБА_7 - матеріальна шкода у розмірі 2618 грн. 51 коп. та моральна шкода в розмірі 40 000 грн.; ОСОБА_8 - моральна шкода в розмірі 40 000 грн., а також судові витрати за проведення експертиз у розмірі 1727 грн. 52 коп..
Відповідно до довідки ДУ «Устинівський виправний центр №37» від 16.08.2018 року із заробітної плати засудженого ОСОБА_6 за виконавчим листом здійснювалися відрахування в період з травня 2017 року по жовтень 2017 року включно, які складають суму 2520,03 грн.. Заборгованість за виконавчим листом на користь приватної особи становить 90287,57 грн..
Крім того, за відсутності заперечень засудженого ОСОБА_6 проти оголошення в судовому засіданні доданої до подання та наявної в його особовій справі медичної документації про наявні у нього захворювання, що було з`ясовано судом безпосередньо під час судового розгляду у засудженого, а також з урахуванням особистого повідомлення засудженим про наявні в нього захворювання під час надання суду пояснень, судом було досліджено довідку медичної частини Кіровоградської виправної колонії №6, діагностичний знімок та довідку лікаря Устинівської центральної районної лікарні Кіровоградської області від 09.08.2018 року, згідно яких у засудженого ОСОБА_6 за результатами діагностики з використанням рентгенографічного цифрового апарату виявлені туберкульоми правої легені та встановлений діагноз: гострий тромбовий геморой із звільненням від фізичних навантажень з 09.08.2018 року по 16.08.2018 року.
На підставі викладеного, вирішуючи подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_6 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі; якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень п.2 Постанови головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.1 ст.60 КВК України засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Тому поряд із сумлінною поведінкою засуджений має довести також своє виправлення і чесним ставленням до праці, що включає постійну старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи та підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Натомість, як вбачається із довідки про заробітну плату засудженого ОСОБА_6 , та було безпосередньо підтверджено в судовому засіданні представником виправного центру та самим засудженим, останній до суспільно-корисних оплачуваних робіт на виробництві ДУ «Устинівський виправний центр №37» у 2018 році взагалі не залучався; з доданих до подання матеріалів також не вбачається його активної участі в цей час у благоустрої установи; за період, починаючи з дати постановлення Устинівським районним судом Кіровоградської області ухвали про відмову засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні 18.08.2017 року і до дати звернення ДУ «Устинівський виправний центр №37» до суду з поданням про застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_6 05.09.2018 року, останній пропрацював більше 4 місяців та отримав лише одне заохочення у виді подяки за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку 13.11.2017 року, що не може свідчити про його постійну старанність у роботі, та вказує на відсутність у засудженого ОСОБА_6 сумлінного ставлення до праці більше 8 місяців, напротязі яких ним не виконувались трудові обов`язки згідно укладеного з виправним центром договору на доведення свого виправлення, як того вимагають положення ст.81 КК України.

При цьому суд не приймає до уваги при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 зазначені в поданні та поясненнях представника ДУ «Устинівський виправний центр №37», а також самого засудженого, даних в судовому засіданні, обставини припинення праці засудженого у зв`язку з погіршення його стану здоров`я, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 28.09.1973 року «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» (з наступними змінами) звільнення від відбування покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Як вбачається з довідки медичної частини Кіровоградської виправної колонії №6 засудженому ОСОБА_6 у 2014 році був встановлений діагноз: хронічний панкреатит, стадія ремісії, залишкові зміни інфільтраційного ТБЦ верхньої ділянки правої легені. За час перебування в установі засуджений звертався за медичною допомого під час загострень, неодноразово отримував та перебував на дієтичному лікуванні.
Згідно діагностичного знімку від 09.08.2018 року за результатами діагностики з використанням рентгенографічного цифрового апарату у засудженого ОСОБА_6 виявлені туберкульоми правої легені, а за результатами медичного огляду за скаргою засудженого на наявне у нього захворювання, яким, з його слів, він хворіє 10 років, встановлений діагноз: гострий тромбовий геморой із звільненням від фізичних навантажень з 09.08.2018 року по 16.08.2018 року.
Таким чином, з доданих до подання медичних документів, не вбачається наявності у засудженого тяжкого, хронічного захворювання, встановленого висновком лікарської комісії, яке б перешкоджало подальшому відбуванню ним покарання у виді обмеження волі із залученням до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, а звільнення від фізичних навантажень було чітко окреслено лікарем періодом з 09.08.2018 року по 16.08.2018 року, а не взагалі на невизначений строк.

Будь-яких звернень адміністрації ДУ «Устинівський виправний центр №37» у встановленому законом порядку до медичних закладів з метою вирішення питання про можливість продовження відбування засудженим ОСОБА_6 покарання за станом здоров`я матеріали особової справи останнього не містять, і наявність таких звернень не була підтверджена представником виправного центру в судовому засіданні під час розгляду подання.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що протягом більш як 8 місяців - за період із січня по вересень 2018 року, засуджений ОСОБА_6 постійно не виконував будь-яких суспільно-корисних робіт у ДУ «Устинівський виправний центр №37», що відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, ч.1 ст.60 КВК України, не може свідчити про його сумлінне ставлення до праці на протязі цього періоду, та, як наслідок, доведення ним свого виправлення після постановлення 18.08.2017 року Устинівським районним судом Кіровоградської області ухвали про відмову в його умовно-достроковому звільненні від подальшого відбування покарання.

При цьому суд звертає увагу, що додана до подання медична документація датована 09.08.2018 року, однак засуджений ОСОБА_6 не залучався до праці, починаючи з січня 2018 року, і суду не було надано жодних належних доказів на підтвердження наявності будь-яких вагомих підстав, які перешкоджали виконанню засудженим умов трудового договору, укладеного з виправним центром, протягом вказаного вище періоду часу.

Крім того, доводи представника ДУ «Устинівський виправний центр №37» та засудженого ОСОБА_6 про наявну у нього тяжку хворобу та неможливість у зв`язку з цим виконувати фізичну роботу не приймаються судом до уваги при вирішенні подання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.537 КПК України наявність у засудженого хвороби, яка перешкоджає подальшому відбуванню ним покарання, є окремою самостійною підставою для звільнення його від покарання в порядку, визначеному законом, натомість при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання одним із головних критеріїв, наявність якого є обов`язковою умовою для застосування ст.81 КК України, є сумлінне ставлення до праці.

З урахуванням викладеного, наведений в поданні ДУ «Устинівський виправний центр №37» висновок про те, що засуджений ОСОБА_6 сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, не відповідає дійсним обставинам відбування ним покарання в даній установі виконання покарань, починаючи з 2018 року.

Відповідно до п.1 Постанови умовно-дострокове звільнення особи від відбуття покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ч.2 ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
Тому з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, і при оцінці поведінки засудженого, судом приймається до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо. Поведінка засудженого має бути взірцевою для інших засуджених.
На підставі викладеного, з урахуванням досліджених матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 , суд вважає недостатніми підстави вважати, що засуджений ОСОБА_6 має зразкову поведінку, взірцеву для інших засуджених, та довів в повній мірі своє виправлення на час розгляду стосовно нього подання.
При цьому суд також зазначає, що сумлінне виконання засудженим ОСОБА_6 своїх прямих обов`язків, в тому числі передбачених ст.9 КВК України, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення.
Крім того, з характеристики засудженого, його пояснень та пояснень представника виправного центру, судом не встановлено активної участі засудженого ОСОБА_6 у суспільному житті виправного центру.
Також суд звертає увагу, що сумлінна поведінка передбачає, крім іншого, прагнення засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Судом по справі встановлено, що на виконанні в ДУ «Устинівський виправний центр №37» перебувають виконавчі листи про стягнення із засудженого ОСОБА_6 згідно вироку апеляційного суду Кіровоградської області від 10.12.2009 року на користь потерпілих: ОСОБА_7 - матеріальної шкоди у розмірі 2618 грн. 51 коп. та моральної шкоди в розмірі 40 000 грн.; ОСОБА_8 - моральної шкоди в розмірі 40 000 грн., а також судових витрат за проведення експертиз у розмірі 1727 грн. 52 коп.. Згідно довідки, долученої до матеріалів подання, із заробітної плати засудженого ОСОБА_6 за період з травня по жовтень 2017 року відраховано за виконавчим листом 2520,03 грн..
За час відбування покарання в Кіровоградській виправній колонії №6 засудженим на користь потерпілої ОСОБА_8 було відшкодовано 39,01 грн., на користь потерпілого ОСОБА_7 - 39,02 грн., а всього на загальну суму 78,03 грн..
Таким чином, сплачена засудженим за весь час відбування ним покарання на користь потерпілих сума відшкодування складає лише 2598,03 грн..
В судовому засіданні при розгляді подання засуджений не заперечував наявності несплаченої суми матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілих і судових витрат на користь держави, яку пояснив своєю неможливістю працювати за станом здоров`я та відповідно не отриманням заробітної плати, з якої здійснюються відрахування за виконавчим листом. При цьому зазначив, що йому точно не відомі ні розмір шкоди, яку він має сплатити, ні на користь кого з потерпілих з його заробітної плати здійснювались відрахування.
Разом з тим, судом під час розгляду подання засудженим та представником виправного центру не надано суду доказів наявності у засудженого тяжкого захворювання, яке взагалі унеможливлювало його залучення до праці, з урахуванням того, що характер виконуваної роботи у виправному центрі може бути різним і не завжди пов`язаним із тяжкими фізичними навантаженнями, а тому відсутність працевлаштування засудженого ОСОБА_6 з метою отримання заробітної плати та здійснення виплат за виконавчим листом, оцінюється судом як недоведеність засудженим в повній мірі бажання та наміру отримати дохід для відшкодування шкоди за цивільним позовом на користь потерпілих, несплачений розмір якої є значним. При цьому твердження засудженого про те, що після умовно-дострокового звільнення він працевлаштується та буде відшкодовувати заподіяну ним шкоду потерпілим по мірі можливості, суд сприймає критично, приймаючи до уваги твердження засудженого про не виконання ним оплачуваної роботи у виправному центрі за станом здоров`я, попередню поведінку засудженого ОСОБА_6 , зокрема, відсутність будь-яких дій з його боку щодо сплати грошових коштів за цивільними позовами з листопада 2017 року та повідомлення суду про переїзд у випадку умовно-дострокового звільнення до сестри і проживання за її рахунок.
Згідно п.2 Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Судом при розгляді подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 встановлено, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі із відбуванням покарання у виді позбавлення волі (за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.04.1992 року за ч.2 ст.140, ст.43 КК України до 2 років 6 місців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.01.1995 року за ч.3 ст.140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі).
Крім того, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 раніше засуджувався за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності, а саме: 15.04.1991 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140, ст.42 КК України до 2-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; та 25.05.2000 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ст.222 КК України до 2-х років позбавлення волі з умовним засудженням та встановленням іспитового строку на 3 роки відповідно до ст.45 КК України.
Таким чином, засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання шляхом умовного засудження та відстрочки виконання вироку, однак належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не ставав та знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя людини, передбачений п.5 ч.2 ст.115 КК України, а саме: умисне вбивство вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за який був засуджений 10.12.2009 року апеляційним судом Кіровоградської області до 11 років позбавлення волі.
Тому з урахуванням особливої тяжкості вчиненого засудженим ОСОБА_6 злочину проти життя особи, наслідком якого стала смерть потерпілого, неодноразового вчинення засудженим на протязі свого життя умисних тяжких злочинів, поведінки останнього, що за відсутності стягнень, свідчить про наявність процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, однак за відсутності залучення засудженого до суспільно-корисної праці напротязі більше 8 місяців, що передували зверненню адміністрації виправного центру до суду з поданням, не може свідчити про його виправлення в достатній мірі, суд приходить до висновку про передчасність звернення установи виконання покарань до суду з клопотанням про застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.

При цьому суд вважає, що позитивна характеристика засудженого ОСОБА_6 за час відбування покарання у виправному центрі, його працевлаштування за період з серпня 2016 року по грудень 2017 року, відсутність конфліктних відносин з іншими засудженими та дотримання правомірних взаємовідносин з персоналом установи при наявній кримінологічній характеристиці засудженого та строку не відбутого ним покарання, що станом на 13.09.2018 року складає 1 рік 03 місяці 18 днів, не може свідчити про його трудове перевиховання та виправлення, як того вимагають положення ст.81 КК України.
З огляду на викладене, керуючись вимогами правових норм, що регулюють відбування покарання у виді обмеження волі; з урахуванням характеристики засудженого ОСОБА_6 , особливої тяжкості та характеру вчиненого ним злочину, змісту доданих до подання матеріалів; повно та всебічно проаналізувавши дані про особу засудженого та його поведінку за весь період відбування ним покарання, залучення засудженого до праці; виходячи з того, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, суд приходить до висновку про недоведеність засудженим ОСОБА_6 свого виправлення та відсутність підстав вважати, що цілі покарання були досягнуті і виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, у зв`язку з чим подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.369, 372, 376, 392, 395, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, - У Х В А Л И В:

В поданні Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1