Справа № 199/6501/18
В И Р О К
іменем України
07 вересня 2018 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі судового засідання ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001535, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, інваліда ІІІ групи, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
15 квітня 2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 75 по проспекту Мануйлівському в місті Дніпро,зустрів раніше знайомого ОСОБА_4 , з яким почавспілкуватися.
В ході спілкування ОСОБА_6 побачив, що в руках у ОСОБА_4 знаходиться мобільний телефон «Nокіа-105», чорного кольору. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном а саме: зазначеним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи зазначений злочинний умисел, того ж дня, тобто 15 квітня 2018 року, приблизно о14 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись у вищевказаному місці, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись довірливими відносинами між ним та ОСОБА_4 , попрохав у останнього мобільний телефон «Nокіа-105», чорного кольору, вартістю 195 грн., під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_4 , не будучи обізнаним у дійсному намірі ОСОБА_6 та довіряючи останньому, погодився та добровільно передав йому у користування свій мобільний телефон «Nокіа-105».
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_6 не маючи на меті повертати власнику вищевказаний мобільний телефон, взяв у ОСОБА_4 мобільний телефон «Nокіа-105» та зробив вигляд, що здійснює телефонний дзвінок. Далі, ОСОБА_6 скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 довіряє йому, пішов в бік зупинки громадського транспорту по проспекту Мануйлівський, в м. Дніпро, та доводячи свій злочинний умисел до кінця, з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 майнові збитки у розмірі 195 грн.
ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю, та показав, що ОСОБА_4 він знав раніше і перебував з ним у товариських стосунках. 15 квітня 2018 року він перебував поблизу будинку № 75 по пр. Мануйлівському у м. Дніпро. Там він зустрів ОСОБА_4 і запропонував йому разом вжити алкогольні напої, на що той погодився. Близько 14:05 год. він попросив у ОСОБА_4 мобільний телефон для того, щоб подзвонити. На його прохання ОСОБА_4 погодився і дав йому свій мобільний телефон. Він почав здійснювати дзвінок та відійшов від того місця, де залишився ОСОБА_4 , та згодом покинув місце вчинення злочину. Телефон здав до ломбарду, а отримані за нього гроші витратив на власні потреби. З висновком експертизи згоден, у вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 10 серпня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до підрозділу поліції з заявою, за якою просить вжити заходи до малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який в середині квітня 2018 року біля будинку АДРЕСА_2 шахрайським шляхом заволодів його мобільним телефоном «Nокіа-105».

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що з ОСОБА_6 він раніше знайомий. 15 квітня 2018 року він перебував поблизу будинку № 75 по пр. Мануйлівському в м. Дніпро, де зустрів ОСОБА_6 . Той запропонував разом вжити алкогольні напої, на що він погодився. Під час спілкування ОСОБА_6 просив у нього телефон для того щоб подзвонити. Він дав ОСОБА_6 свій мобільний телефон «Nокіа-105», чорного кольору. ОСОБА_6 разом з телефон відійшов у бік для здійснення дзвінка і вже не повернувся. Він намагався знайти того в дворах, але ОСОБА_6 там не було. Тоді він звернувся до поліції. На теперішній час ОСОБА_6 відшкодував йому завдану шкоду в повному обсязі і він просить останнього суворо не карати.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 22 серпня 2018 року ОСОБА_4 за рисами обличчя впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 15 квітня 2018 року, біля будинку № 75 по пр. Мануйлівському шахрайським шляхом заволодів його мобільним телефоном «Nокіа-105».

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 27 серпня 2018 року свідок ОСОБА_8 за рисами обличчя впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 15 квітня 2018 року, здала їй у ломбард «Імперіал» мобільний телефон «Nокіа-105».

Згідно долученої до матеріалів кримінального провадження закладної з ломбарду «Онікс» Анохіна, Яценко» № 37.14633/0, ОСОБА_6 15 квітня 2018 року під заставу мобільного телефону марки «Nокіа 105» отримав фінансовий кредит у розмірі 70 грн.

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судової товарознавчої експертизи № 4387-18 від 23 серпня 2018 року, за яким ринкова вартість мобільного телефону марки «Nокіа-105» станом на 15 липня 2018 року могла складати 195 грн.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, доведена в повному обсязі, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки останній своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим, корисливим злочином невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, той факт, що спричинена ОСОБА_4 майнова шкода відшкодована обвинуваченим добровільно в повному обсязі, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання де характеризується позитивно, не має постійного джерела доходу, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння у встановленні фактичних обставин кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді громадських робіт у межах санкції відповідної статті особливої частини КК України, оскільки за відсутності у обвинуваченого постійного джерела доходу призначення йому покарання у виді штрафу не буде дієвим, підстави для призначення більш суворів видів покарання не встановлені, саме таке покарання не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

07.09.2018