справа №619/3687/18
провадження №1-кс/619/1388/18
УХВАЛА
іменем України

17 вересня 2018 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
14 вересня 2018 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він просить: визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , яка полягає у самоусуненні від розгляду заяви про визнання його потерпілим від 17.06.2018 у кримінальному провадженні №0000613; встановити наявність у ОСОБА_2 статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0000613; зобов`язати слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 видати ОСОБА_2 пам`ятку потерпілого у кримінальному провадженні№0000613; зобов`язати слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 матеріали кримінального провадження №0000613 для ознайомлення.
Слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження з наступних мотивів.

18 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до начальника СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні №0000613.
Частинами 1 та 2 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви кримінальним процесуальним законом не передбачені, а тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Повноваження слідчого судді викладені в Главі 26 КПК України. Вирішення інших питань, не передбачених у вищевказаній главі кримінального процесуального закону, виходить за межі повноважень слідчого судді.

Так, статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення на досудовому розслідуванні.

Зазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Зазначені у п.1 ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому чітко вказано, що крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскарженим нездійснення лише тих, інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язані вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Вирішення питання про наявність підстав для прийняття постанови про відмову у визнанні особи потерпілим будь-яким процесуальним строком не обумовлено та належить до виключної компетенції слідчого та прокурора. Слідчий суддя не наділений повноваженнями спонукати орган досудового розслідування до прийняття саме такого рішення.

Скарга ОСОБА_2 до слідчого судді не містить відомостей про те, що уповноваженою особою винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000613.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження за скаргою на нездійснення слідчим чи прокурором процесуальних дій, у розумінні положень ч.1 ст.303 КПК України, слід виходити із наявності зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити певні дії та строком, у межах якого він зобов`язаний їх вчинити, порушення якого законодавець пов`язує з можливістю певної особи звернутися до слідчого судді зі скаргою.

Таким чином, прохання ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого щодо вчинення будь-яких процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень для визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні №0000613 не узгоджуються із вимогами закону.

У випадку прийняття слідчим чи прокурором рішення про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_2 , останній не позбавлений права оскаржити його до слідчого судді на підставі п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Частиною 5 ст. 304 КПК України передбачено, що копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (які не передбачені частиною першої цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Відмовити у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали невідкладно надіслати скаржнику разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1