Справа № 541/1192/18
Провадження № 1-кп/541/158/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження №0000310 від 23.04.2018 року

з участю сторін та інших учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законних представників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника служби у справах дітей Миргородської міської ради - ОСОБА_14 ,

представника сектору ювенальної превенції Миргородського ВП ОСОБА_15 ,

за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миргород, Полтавської області, українця, громадянина України, учня ПТУ №44 м. Миргорода, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, українця, громадянина України, учня 9-го клас;- ЗОШ І-ІІІ ступенів №9 ім. І.А. Зубковського м. Миргород, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, українця, громадянина України, учня 9-го класу Миргородської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат I- III ступенів, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, українця, громадянина України, учня 9-го класу ЗОШ І-ІІІ ступенів №9, м.Миргород раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2018 року неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погодившись на пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_6 змовилися викрасти металеві секції паркану, які не були закріплені на опорах із території домогосподарства по АДРЕСА_5 , які останні виявили напередодні.

З цією метою, близько 00 год.10 хвилин 21.04.2018 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , маючи бажання та намір, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно та за попередньою змовою групою осіб, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_16 .

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишилися на вулиці, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли у двір, щоб винести металеві секції паркану. Які ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 ,будуть відносити далі, щоб сховати у кущах поруч з дорогою.

Переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом вільного доступу проникли на території домоволодіння та, беручи по одній секції паркану, які стояли поруч з огорожею із сітки - рабиці, переносили їх до місця, де чекали ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 переносили металеві секції паркану в інше місце, далі від місця скоєння злочину.

Після вчинення вищевказаних дій, заволодівши чотирма секціями паркану загальною вагою 243 кг. ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця чим завдали потерпілому ОСОБА_16 матеріальних збитків на загальну суму 1458,00 грн.

Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоїли таємне викрадення майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив, що обставини вчинення злочину в обвинувальному акті викладені вірно. Суду пояснив, що 20 квітня цього року він погодився на пропозицію ОСОБА_6 та ОСОБА_5 викрасти металеві вироби, щоб здати їх на металобрухт. Близько 12 ночі цього дня вони прийшли до місця на яке вказали останні. Він відмовився йти до будинку біля якого стояли металеві секції паркану, і залишився на дорозі разом з ОСОБА_7 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли до будинку і винесли 4 металеві секції для паркану. Коли викрадене переносили далі від місця скоєння злочину то виявили відео спостереження біля одного з будинків, тому він пропонував повернути викрадене, однак до нього не прислухалися. Пізніше він дізнався що викрадене інші обвинувачені здали на метало приймальний пункт. Будь-яких коштів від викраденого він не отримував. Повідомив, що у скоєному розкаюється, більше скоювати крадіжки ніколи не буде.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в скоєнні крадіжки визнав повністю. Підтвердив, обставини викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що в квітні цього року він разом з ОСОБА_5 гуляли на вулиці Вербовій в місті Миргороді і побачили металеві секції паркану які запропонували викрасти ОСОБА_4 та ОСОБА_17 щоб здати на металобрухт. Цього ж дня вночі прийшли на АДРЕСА_5 . Він разом з ОСОБА_5 пішли до будинку та винесли чотири секції металевого паркану які були не закріплені. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 залишалися на дорозі. Всі разом перенесли металобрухт та сховали неподалік. Наступного дня він, ОСОБА_19 та ОСОБА_5 здали 3 секції на мелобрухт. Кошти виручені від викраденого розподілили в рівних частинах між тими хто здавав металобрухт. Коли через декілька днів намагалися здати на металобрухт решту викраденого були виявлені поліцією. У скоєному розкаюється, стверджував що більше скоювати крадіжки ніколи не буде.

Обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у інкримінованому йому діянні визнав повністю, підтвердив що обставини вчинення злочину вказані в обвинувальному акті вірно. Пояснив, що йому та ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запропонували викрасти металобрухт щоб здати і отримати гроші . Коли прийшли до місця на яке вказали останні на АДРЕСА_5 він разом з ОСОБА_4 залишився на дорозі . ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли до будинку та винесли чотири секції металевого паркану які були не закріплені. Наступного дня він, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 здали 3 секції та мело брухт. Коли через декілька днів намагалися здати на металобрухт решту викраденого були виявлені поліцією. Кошти виручені від викраденого розподілили в рівних частинах між тими хто здавав металолом. У скоєному розкаюється, запевняв що більше скоювати крадіжки ніколи не буде.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив, що обставини вчинення злочину в обвинувальному акті викладені вірно. Суду пояснив, що 20 квітня цього року він та ОСОБА_6 запропонували ОСОБА_4 та ОСОБА_7 викрасти металеві вироби, які побачили на АДРЕСА_5 . Близько 12 ночі цього дня вони прийшли до цього домоволодіння. Він та ОСОБА_6 пішли до будинку біля якого стояли металеві секції паркану і винесли їх. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишився на дорозі. Всі разом віднесли викрадене і сховали. Наступного він, ОСОБА_20 та ОСОБА_6 здали 2 секції та мело брухт. Через декілька днів намагалися здати на металобрухт решту викраденого однак були затримані поліцією. Кошти виручені від викраденого розподілили в рівних частинах між тими хто здавав металолом. Повідомив, що у скоєному розкаюється, більше скоювати крадіжки ніколи не буде.

Всі обвинувачені стверджували, що крадіжку скоїли, оскільки матеріальний стан їхніх сімей не дозволяє забезпечити їхні потреби.

Крім визнання винуватості, вина обвинувачених у вчиненні злочину підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів які узгоджуються між собою.

Показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_16 який пояснив, що 22 квітня 2018 року він виявив зникнення із території належного йому домоволодіння по АДРЕСА_6 металевого паркану який не був закріплений. Про скоєння крадіжки повідомив поліцію. Він вирішив самостійно шукати викрадене і на одному з метало прийомних пунктів йому повідомили,що подібні предмети напередодні були здані на мета приймальний пункт. Через деякий час поліцією було встановлено, що крадіжку вчинили обвинувачені. Все викрадене повернуто. Будь-яких претензій до обвинувачених не має. Зважаючи на молодий вік обвинувачених просив суворо їх не карати.

Протоколом огляду місця події від 23.04.2018, в якому зафіксоване місце викрадення металевих секцій паркану з домогосподарства ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_5 та фото таблицею до нього.

Протоколом огляду предмету від 23.04.2018 та фото таблицею до нього в ході якого оглянуті 2 секції металевого паркану, які добровільно видав ОСОБА_21 . Під час проведення огляду ОСОБА_21 повідомив про їх придбання у невідомої особи.

Протоколом огляду предмету від 23.04.2018 в ході якого оглянуті 2 секції металевого паркану, які виявлені на території гаражного масиву за адресою АДРЕСА_7 та фото таблицею до нього.

Протоколом огляду предмета від 23.04.2018року відповідно до якого при огляді виявлених 4 секцій паркану було проведено їх зважування. Під час проведення зважування встановлена загальна вага викраденого 243 кг.

Відповідно до довідки ПП Крокус, вартість 1 кг. брухту чорного металу станом на 20.04.2018 року становить 6,00 грн. Вартість викрадених 243 кг металобрухту -1458 грн.

Згідно актів амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи № 226 від 24.05.2018 та № 225 від 24.05.2018 № 224 від 24.05.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 на даний час та в період часу, що відноситься до інкримінованих їм протиправних діянь, будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждали і не страждають, і могли в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію п.2-3 ст.19 і ст.20 КК України вони не підпадають, можуть постати перед слідством і судом. Враховуючи рівень і особливості їх розумового розвитку, вікові та індивідуально-психологічні особливості, вони могли правильно усвідомлювати реальний зміст власних дій та в повній мірі свідомо керувати ними.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ОСОБА_6 суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 , суд враховує вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вчинення злочину через незначний час після досягнення повноліття, незначна участь під час скоєння злочину, не отриманням доходу, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При обранні міри покарання обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характер їх діянь і роль у виконанні об`єктивної сторони злочину та відомості про їх особу, що характеризуються посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягалися, умови їх життя, недостатнє матеріальне забезпечення сімей, досудову доповідьоргану пробації, відповідно до якої обвинувачені не являють суспільної небезпеки і перевиховання останніх можливе без ізоляції від суспільства.

Разом з тим ч.1 ст.105 КК України передбачено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Оскільки, вчинений неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 , злочин, згідно ст.12 КК України, віднесений до категорії середньої тяжкості, обвинувачені повністю визнали свою провину у скоєному, щиро розкаялися, змінили поведінку у кращій бік, більш відповідально ставляться до навчання, про що заявили в судовому засіданні їх законні представники, суд вважає, що обвинувачені на момент постановлення вироку не потребують застосування покарання.

Мати ОСОБА_7 , ОСОБА_10 здатна забезпечити виховний вплив на нього та контроль за його поведінкою.

Такий же контроль може забезпечити і ОСОБА_9 мати ОСОБА_6 .

Мати ОСОБА_5 , ОСОБА_8 здатна забезпечити виховний вплив на нього та контроль за його поведінкою.

За таких обставин, беручи до уваги дані про особи неповнолітніх, а також дані про їх сім`ї, умови життя, виховання і поведінку неповнолітніх, їх ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе звільнити неповнолітніх від покарання та застосувати до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі їх під нагляд батькам.

Зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, повне добровільне відшкодування шкоди потерпілому, особу ОСОБА_4 , який вчинив злочин через незначний час після досягнення повноліття, незначну участь під час скоєння злочину, не отриманням доходу, суд вважає за можливе при призначенні покарання відповідно до ст.69 ч.1 КК України перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч.2 статті 185 КК України в виді громадських робіт, яке буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 2,7, 369-371, 373-375, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_7 від призначеного покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки, а саме обмеження його перебування за місцем проживання без нагляду батьків з 21-00 год. до 06-00 год. доби та передачі його під нагляд матері ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає АДРЕСА_8 .

Визначити строк дії примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 1(один) рік, який відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від призначеного покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки, а саме обмеження його перебування за місцем проживання без нагляду батьків з 21-00 год. до 06-00 год. доби та передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що проживає АДРЕСА_9 .

Визначити строк дії примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5 1(один) рік, який відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 від призначеного покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки, а саме обмеження його перебування за місцем проживання без нагляду батьків з 21-00 год. до 06-00 год. доби та передачі його під нагляд матері ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 , що проживає АДРЕСА_3 .

Визначити строк дії примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6 1(один) рік, який відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Речові докази, 243 кг. металобрухту у вигляді 4 секцій металевого паркану вважати повернутим потерпілому ОСОБА_22 та дозволити використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у строк 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення вручити засудженим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1