печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника власника - адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2017 року за клопотанням Слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0006084, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2018 року у кримінальному провадженні № 0006084 від 22.06.2015 року, на нерухоме майно - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності.

В обґрунтування клопотання зазначає, що висновки слідчого судді про наявність підстав для арешту вищевказаного нерухомого майна не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України, а застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є неспівмірним з завданням кримінального провадження, порушує її права як власника, що свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судове засідання з`явився представник особи, яка подала клопотання - адвокат ОСОБА_3 . Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки не відомі.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні прокурора, на підставі наявних матеріалів.

В судовому засіданні представник особи, яка подала клопотання, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2015 року за № 0006084, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361, ч.2 ст. 361 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2017 року задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 та накладено арешт, в тому числі, на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна, 62 В (Печерський район).

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2017 року вбачається, що накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна, 62 В, зумовлено необхідністю забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказане майно є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Статтями 7, 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0006084 від 22.06.2015 року не має, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення їй не оголошено, статусу особи, до якої може бути застосовано конфіскацію майна ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не має. Також, ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не має статусу особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Правомірність набуття ОСОБА_4 у власність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 15.11.2016 року, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , зареєстрованим в реєстрі за № 2447.

Оцінюючи вищевказані обставини в їх сукупності та враховуючи, що прокурор в судове засідання не з`явився, не надав слідчому судді належних та допустимих, в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів щодо необхідності подальшого застосування такого запобіжного заходу як арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні підстав, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2017 року за клопотанням Слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0006084, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2017 року у справі № 757/2925/17-к на належне ОСОБА_4 нерухоме майно - будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 13 год. 25 хв. 10.04.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1