УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2018 року

м. Київ
Справа № 473/2979/16-к

Провадження № 51-6791ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2018 року,

встановив:
За вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 377 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2018 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ,посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення, визнати його невинуватим, а кримінальне провадження закрити.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак засуджений вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався. У касаційній скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень та відсутнє обґрунтування необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 фактично зводяться до його посилань на неповноту судового розгляду, надання ним власної оцінки доказам, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до вимог ст. 438 КПК не є підставами для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Крім того, стверджуючи про необхідність скасування ухвали апеляційного суду, засуджений не зазначив, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість цього судового рішення та які конкретно порушення закону допущено судом апеляційної інстанції при розгляді даного кримінального провадження.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПКпереглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Також, викладена у скарзі вимога до суду касаційної інстанції не відповідає змісту ст. 436 КПК, оскільки засуджений ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження, при цьому не зазначає з яких підстав суд касаційної інстанції має це зробити, з огляду на ст. 284 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3