Справа №583/258/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/216/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника арештованого майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2018 року про арешт майна ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання начальника слідчого відділу Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене, 16.02.2018 року, майно ОСОБА_7 , а саме на:

- автомобіль марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

- ключ від замка запалення з брелком центрального замка автомобіля;

- 4 пари будівельних рукавичок;

- 1 рукавичку без пари.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 , що представляє інтереси власника арештованого майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2018 року, скасувати та постановити нову, якою начальнику слідчого відділу Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ОСОБА_7 з подальшим поверненням його останньому.

На переконання адвоката ОСОБА_8 оскаржувана ним ухвала слідчого судді є необґрунтовано та невмотивованою, оскільки містить в собі виключно сухий виклад встановлених органами досудового розслідування обставин. Так, накладаючи арешт на майно слідчий суддя, врахував те, що воно має статус речового доказу, між тим не вказав у рішенні які саме підстави дають зробити висновок про те, що воно відповідає вказаним у ст. 98 КПК України критеріям. Влучене в ході обшуку майно є власністю ОСОБА_10 , воно немає жодного відношення до злочину. Крім цього, слідчим суддею не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки такого арешту для третіх осіб ОСОБА_7 , який має ряд хронічних захворювань, пов`язаних з порушенням опорно-рухового апарату, переніс геморрагічний інфаркт (інсульт) та ОСОБА_11 , який є інвалідом ІІІ групи з дитинства по опорно-руховому апарату, а тому вони в повсякденному житті гостро потребують наявності в користуванні автомобільного транспорту для особистого обслуговування та використання для отримання доходів (вантажне таксі). Також, враховуючи те, що автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації, адвокат вважає за можливе, з врахуванням обставин щодо осіб власника та користувача, залишити автомобіль в їх користуванні із забороною його відчуження. Крім цього, апелянт наголошує і на порушенні слідчим суддею при винесенні оскаржуваного судового рішення норм кримінального процесуального законодавства, скільки судовий розгляд був проведений ним за відсутності власника арештованого майна та його захисника, які не були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Більше того, в порушення ч.7 ст. 173 КПК України, останнім не була направлена судом і копія оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника арештованого майна адвоката ОСОБА_8 та власника майна ОСОБА_7 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника слідчого відділу про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , і просила ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в провадженні слідчого відділу Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 15.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.4 ст. 185 КК України. І в даному кримінальному провадженні ОСОБА_12 підозрюється в тому, що він 14.01.2018 року близько 23.40 год., діючи спільно, за попередньою змовою з іншими, встановленими слідством, особами, через вікно проникли до приміщення розташованого в АДРЕСА_1 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить ОСОБА_13 , звідки із сейфу викрали грошові кошти 61048 грн.

Крім цього, 19.01.2018 року в нічний період часу, ОСОБА_12 , діючи спільно, за попередньою змовою з іншими, встановленими слідством, особами, шляхом віджиму металевих дверей складського приміщення здійснили проникнення до продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_14 , звідки вчинили крадіжку товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 143048,60 грн., з них товару на 137310,60 грн., та грошових коштів на суму 5738 грн.

Також, в період часу з 17.00 год. 24.01.2018 року по 07.50 год. 25.01.2018 року ОСОБА_12 , діючи спільно, за попередньою змовою з іншими, встановленими слідством, особами, шляхом віджиму пластикового вікна проникли до автомагазину ТОВ «ТЛА Суми», розташованого в АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_15 , звідки викрали товару на загальну суму 110531,98 грн. та грошових коштів в сумі 8500 грн.

Не зупиняючись на вчиненому, 29.01.2018 року о 03.37 год. ОСОБА_12 , діючи спільно, за попередньою змовою з іншими, встановленими слідством, особами, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли до магазину «Провінція», розташованого в м. Охтирка Сумської області, по вул. Київській, 90, звідки таємно викрали термінал самообслуговування TS207937 «Приватбанк», вартістю 13808,42 грн. в якому знаходились грошові кошти в сумі близько 75330,00 грн.

Також, 16.02.2018 року в нічний період часу, ОСОБА_12 , діючи спільно, за попередньою змовою з іншими, встановленими слідством, особами, незаконно проникли до відділення ПАТ «Приватбанк» в м. Світловодськ Кіровоградської області, звідки вчинили крадіжку терміналу, в якому знаходилися грошові кошти в сумі близько 300000 грн.

16.02.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області по вул. І.Мазепи в м. Кременчук, Полтавської області, в районі будинку № 52 було виявлено та вилучено належний ОСОБА_7 автомобіль марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію, ключі від запалення та рукавички. Цього ж дня - 16.02.2018 року, постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами.

17.02.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області із клопотання про накладення арешту на вказане майно звернувся начальник СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , яке цього ж дня, ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, було задоволено та накладено на зазначено у ньому майно арешт.

Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді апелянт, як одну із підстав для його скасування вказує про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, зокрема проведення розгляду клопотання начальника слідчого відділу про накладення арешту на майно без участі власника майна та його представника, які не були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Крім цього, ні власнику майна ні його представнику судом не було направлено і копію ухвали слідчого судді.

Так, відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, арештоване майно ОСОБА_7 , було вилучене в останнього в ході обшуку 16.02.2018 року, з огляду на це слідчий суддя перед розглядом клопотання про накладення арешту на майно, мав повідомити про час, дату та місце його розгляду безпосередньо його власника та, за наявності його адвоката. В ході вивчення матеріалів даного провадження, колегією суддів, була встановлена відсутність будь-яких відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 чи його представник адвокат ОСОБА_8 , про дані обставини були повідомлені. Більше того, відповідно до звукозапису судового засідання, колегією суддів було встановлено те, що суддя, з`ясовуючи явку учасників кримінального провадження, повідомляє про те, що вони намагались про дату, час та місце судового розгляду клопотання слідчого, повідомити його власника в телефонному режимі, однак його телефон не відповідав. Вказане свідчить про те, що визнаючи факт не повідомлення власника майна про судове засідання, слідчий суддя, в порушення ч.1 ст. 172 КПК України здійснив його без його участі.

Крім цього, матеріали кримінального провадження не містять відомостей і про направлення копії ухвали слідчого судді власнику арештованого майна та його представнику, як того вимагає ч.7 ст. 173 КПК України.

Вказані процесуальні порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 412 КПК України, слід визнати істотними, оскільки вони впливають на законність прийнятого рішення, а тому, тягнуть його скасування з подальшим постановленням нової ухвали, як це передбачено п.4 ч.1 ст. 407 КПК України.

При постановленні нової ухвали та вирішенні клопотання начальника слідчого відділу про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла таких висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Разом з тим, згідно із статтею 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, вказане у клопотанні сторони обвинувачення майно транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію, ключі від запалення та виявлені в ньому рукавички, постановою слідчого від 16.02.2018 року, у даному кримінальному провадженні, визнано речовими доказами та воно повністю відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказані матеріальні об`єкти могли бути знаряддям вчинення злочину, могли зберегти на собі його сліди, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються в даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене та аналізуючи матеріали кримінального провадження в своїй сукупності колегія суддів, вважає необхідним накласти арешт на вилучене в ході обшуку майно ОСОБА_7 , з метою збереження його як речового доказу.

Між тим, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , про відсутність підстав вважати, що вилучене майно ОСОБА_7 має ознаки речових доказів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності та, зокрема постановою слідчого від 16.02.2018 року про визнання такого майна як речових доказів, підстав для сумніву у її законності колегією суддів не встановлено.

Не можуть стати підставою для скасування ухвали слідчого судді і доводи апелянта про те, що вилучене в ході обшуку майно, яке є власністю ОСОБА_7 , немає жодного відношення до вчинених злочинів, оскільки досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває, а тому, колегія суддів не може визнати їх обґрунтованими.

Щодо тверджень адвоката про те, що автомобіль ОСОБА_7 не підлягає спеціальній конфіскації, а тому він може бути повернутий власнику, то до них колегія суддів, теж відноситься критично, оскільки відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, вказана обставина є однією з тих, що визначенні вказаною статтею як такі для забезпечення яких може накладатися арешт на майно, при цьому спеціальна конфіскаціє не являється самостійною, оскільки крім неї, у вказаній статті закону, існують і інші підстави такого арешту, зокрема і та, яка була встановлена слідчим суддею забезпечення речових доказів.

Також, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, колегія суддів, звертає увагу на розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та враховує доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в частині наявності у ОСОБА_7 та ОСОБА_11 захворювань опорно-рухового апарату, однак вважає їх необґрунтованими, оскільки апелянтом не було надано жодних відомостей на підтвердження того, що вилучений у них автомобіль є єдиним транспортним засобом без якого, останні позбавлені можливості вести нормальний спосіб життя та зокрема, забезпечувати себе відповідною медичною допомогою. З тих же підстав, колегія суддів не може погодитись і з доводами апеляційної скарги в частині того, що накладаючи арешт на автомобіль, сім`я ОСОБА_10 буде позбавлена і заробітку, який є єдиним джерелом їх існування.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, скасувати, та постановити нову ухвалу, якою вимоги клопотання начальника слідчого відділу вважає за необхідне задовольнити та накласти арешт на вказане у ньому майно.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання начальника слідчого відділу Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене, 16.02.2018 року, майно ОСОБА_7 , а саме на: - автомобіль марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; - ключ від замка запалення з брелком центрального замка автомобіля; - 4 пари будівельних рукавичок; - 1 рукавичку без пари скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою вимоги клопотання начальника слідчого відділу Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 задовольнити та накласти арешт на тимчасово вилучене, 16.02.2018 року, майно ОСОБА_7 , а саме на:

- автомобіль марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

- ключ від замка запалення з брелком центрального замка автомобіля;

- 4 пари будівельних рукавичок;

- 1 рукавичку без пари.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4