ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/132/18 Головуючий І інстанції ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001144 від 04.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

04 жовтня 2018 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Київського районного суду м.Харкова з клопотанням про арешт майна, в якому просила накласти арешт на автомобіль Nissan Primera, р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_7 шляхом заборони його користування та розпорядження; зберігання автомобіля здійснювати на території майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м.Харків, вул.Пушкінська, 107.
В обґрунтування клопотання посилалась на те, що 03.10.2018 року приблизно о 19:00 за адресою: м. Харків, пр. Московський, 35 відбувся наїзд автомобілем Nissan Primera, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 на пішохода ОСОБА_10 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.
03.10.2018 року з 20:20 до 21:00 в ході огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Nissan Primera, р.н. НОМЕР_1 , на вищезазначеній ділянці дороги, старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 був оглянутий та вилучений.
Враховуючи положення статті 98 КПК України, вилучений автомобіль є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ, необхідний судовому експерту для проведення авто технічної експертизи, з метою з`ясування параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2018 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_7 , яке було вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 03.10.2018 року, а саме на: автомобіль Nissan Primera, р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, 12 жовтня 2018 року адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, винести нову ухвалу, якою скасувати арешт на автомобіль та зобов`язати орган досудового розслідування повернути даний автомобіль власнику ОСОБА_7 .
Вважає, що строк апеляційного оскарження порушений з поважних причин, а саме через те, що власнику майна не було повідомлено про розгляд клопотання слідчого про арешт майна. Про наявність оскаржуваної ухвали вони дізнались тільки 10 жовтня 2018 року під час проведення слідчого експерименту.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на те, що на досудовому розслідуванні даного кримінального провадження були здійснені усі необхідні слідчі дії, а саме: огляд транспортного засобу, який не має від дорожньо-транспортної пригоди пошкоджень; допит ОСОБА_9 , який підтвердив свою причетність до ДТП, слідчий експеримент за участю ОСОБА_9 та автомобілю Nissan Primera, р.н. НОМЕР_1 .
Вважає, що на даний час нема потреби у застосуванні такої міри забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення власника майна, представника власника майна, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя виходив з тих обставин, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 КК України, з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення огляду місця події слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про арешт майна, так як зазначене в клопотанні майно може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, та вважав за необхідне накласти арешт на майно.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001144 від 04 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

03.10.2018 року в ході огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Nissan Primera, р.н. НОМЕР_1 , старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 був оглянутий та вилучений (а.с. 5-7).

Судова колегія вважає, що вимоги клопотання слідчого про арешт майна на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

В матеріалах провадження відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність необхідності в накладенні арешту на вказаний автомобіль. При цьому, якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або в обмеженні права користування чи відчуження вказаним майном, а так само і порушення органом досудового розслідування принципу розумних строків, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 423, 424 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2018 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2018 року про накладення арешту на майно залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді