Справа № 573/997/18
Номер провадження 1-кс/573/358/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

19 червня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

захисника : ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мурманськ РФ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання вмотивоване тим, що 16.06.2018 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , у період часу приблизно з 10.30 по 12.30 год. розпивали спиртні напої на літньому майданчику у барі «У Вуйка», розташованому в с. Вири, Білопільського району, Сумської області. Близько 12.30 год. між ними виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння смерті останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_6 взяв дерев`яну лаву та наніс нею один удар у ліву частину голови ОСОБА_8 , після чого останній впав на підлогу та помер.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 72 від 18.06.2018 року, причиною смерті ОСОБА_7 є: «набряк, здавлення речовини головного мозку, субдуральна гематома справа, лінійний перелом кісток склепіння та основи черепа зліва».

17 червня 2018 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000296, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Мурманськ РФ, українець, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , дітей на утриманні не має, згідно ст. 89 КК України, не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

18 червня 2018 року о 17 годин 45 хвилин ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
18 червня 2018 року о 20 год. 12 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто вбивство, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (а. с. 28).

Слідчий вважає, що вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , слідчими експериментами з останніми та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності(а. с. 12-23).

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

На даний час існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які вказують на необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема, спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а саме : після скоєння вказаного злочину ОСОБА_6 залишив місце події та упродовж 16-18 червня 2018 (до моменту затримання працівниками поліції), незважаючи на те, що йому було достовірно відомо про наслідки його протиправної поведінки, про факт смерті потерпілого ОСОБА_7 . Вказаний факт не виключає, що останній може спробувати переховуватися від слідства та суду.

З огляду на те, що Білопільський район Сумської області межує з Глушковським районом, Курської області Російської Федерації, а у прикордонних населених пунктах вказаних держав діє спрощений порядок перетину державного кордону ОСОБА_6 може залишити території України з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім цього, встановлено, що родичі підозрюваного по материнській лінії проживають на території м. Москва та Брянської області Російської Федерації, що свідчить про наявність у нього сталих соціальних зв`язків на території держави, з якою на даний час призупинено міжнародно-правове співробітництво, при цьому ОСОБА_6 у період з 18.01.2011 по 16.10.2012 відбував покарання у виді позбавленні волі в установах виконання покарань РФ, тобто останній має знайомих з числа раніше засуджених громадян вказаної держави, які у свою чергу можуть сприяти йому у переховуванні від органів досудового розслідування, що може призвести до уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Також, необхідно врахувати, що як підозрюваний, так і потерпілі й усі встановлені на даний час свідки вчинення вказаного кримінального правопорушення проживають у одному населеному пункті, а саме: в с. Вири, Білопільського району, Сумської області, а відтак, у разі застосування відносно ОСОБА_6 менш обтяжливого покарання ніж тримання під вартою, останній матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків даної події, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

При цьому, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

Слідчий вважає, що наявність наведених ризиків свідчить про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід, який припинив би подальшу злочинну поведінку і повністю забезпечив виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Вказує, що у ході досудового розслідування відносно ОСОБА_6 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відповідної репутації, відсутності роботи та існування інших законних засобів для існування, а також залишаючись на волі останній може продовжити вчиняти нові злочини.

З огляду на викладене вище, з метою запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, який би обмежив свободу пересування останнього та повністю забезпечив реальне виконання покладених на нього процесуальних законом обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали з мотивів, зазначених вище.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки сам підозрюваний не заперечує своєї участі у подіях, які мали місце 16 червня 2018 року в с. Вирі у барі «У Вуйка», проте не погоджується із правовою кваліфікацією його діянь, дотримуючись іншої, ніж обвинувачення, версії цих подій. Факт того, що ОСОБА_11 із 16.06 по 18.06.2018 року ухилявся від явки до органів досудового розслідування не відповідає дійсності, оскільки підозрюваний працівниками поліції не допитувався та не залучався до слідчих дій. 18.06.2018 року він був затриманий на полі під час виконання польових робіт, що свідчить про те, що останній не мав наміру уникнути кримінального переслідування відносно себе. Щодо ризику того, що останній може виїхати до родичів чи знайомих на територію РФ жодним доказом не підтверджується, а інформація щодо цього була озвучена самим ОСОБА_6 слідчому. Дійсно, останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності на території РФ, відбув покарання, проте в останні роки займається обробітком землі разом із рідними на території Вирівської с/ради Білопільського району, проживає з батьками та веде відповідний спосіб життя. На даний час цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_12 вагітна та потребує догляду з його сторони. Зазначає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є не співмірним із заявленими ризиками, тому вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його постійного проживання, або визначити заставу з можливістю її внесення у подальшому при обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що сам зацікавлений в тому, щоб органи досудового розслідування з`ясували фактичні обставини, при який відбулися зазначені вище події 16.06.2018 року. Уникати відповідальності та ухилятися від досудового слідства він не має наміру, оскільки має місце постійного проживання, роботу та утримує родину. Заперечує проти клопотання слідчого та вважає, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою може цілком забезпечити його правомірну поведінку під час досудового розслідування кримінального провадження.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які за клопотанням захисника були допитані в судовому засіданні щодо наявності міцних соціальних зв`язків підозрюваного за місцем проживання зазначили, що ОСОБА_13 має постійне місце проживання на території сільської ради, а саме: в АДРЕСА_1 та місце роботи, а саме: займається веденням особистого селянського господарства.

Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, пред`явлена ОСОБА_6 підозра за ч. 1 ст. 115 КК України має місце та на даному етапі досудового розслідування підтверджується достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадженні відсутні.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме : питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів приходить до висновку, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Крім того у рішенні ЄСПЛ у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя також не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, соціальні зв`язки, його майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі "W. проти Швейцарії, від 26 січня 1993 року, п. 33).

Так, обставини та докази, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні ( тяжкість покарання за даним злочином, ухилення підозрюваного від слідства, наявність рідних за межами України, можливий вплив на свідків, вірогідна майбутня протиправна поведінка), не дають суду достатніх беззаперечних підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження.

У той же час, для встановлення істини по справі з огляду на важливість показань свідків у даному кримінальному провадженні, які проживають у одній із підозрюваним місцевості, слідчий суддя погоджується із слідчим та прокурором у тому, що існують достатні підстави вважати, що існує ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілу, що мешкають у тому ж населеному пункті.

При цьому слідчий суддя критично ставиться до твердження слідчого та прокурора, що запобігти цьому ризику можна лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме: тримання під вартою.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У судовому засіданні встановлено та вбачається із доданих стороною захисту документів, що ОСОБА_6 займається веденням особистого селянського господарства та має у власності сільськогосподарську техніку, проживає з ОСОБА_14 , яка на даний час вагітна, за адресою : АДРЕСА_1 . Скарг на його поведінку від мешканців села до сільської ради не надходило ( а.с. 50-62).

Враховуючи вищенаведені обставини, з урахуванням наявного у ОСОБА_6 постійного місця проживання разом із батьками та цивільною дружиною, яка є вагітною, що свідчіть про міцність соціальних зв`язків останного за місцем проживання, приймаючи до уваги презумпцію невинуватості обвинуваченого, а також недоведеність прокурором обставин, які свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суд вважає за можливе обрати підозрюваному запобіжний захід більш м`який, ніж тримання під вартою, а саме: запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні останній фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .

При цьому суд також вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, а також утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні. Суд вважає, що на даному етапі вказана міра запобіжного заходу є такою, що відповідає інтересам підозрюваного та в достатній мірі забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, як сторони кримінального провадження.

Враховуючи викладене вище, не вирішуючи питання про винуватість підозрюваного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду,

3) утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом на ОСОБА_6 визначити терміном на два місяці з дня винесення даної ухвали, тобто до 18 серпня 2018 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання даної ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 покласти на старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21 червня 2018 року .

Слідчий суддя

Справа № 573/997/18

Номер провадження 1-кс/573/358/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна і резолютивна частина)
19 червня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

захисника : ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мурманськ РФ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

в с т а н о в и в :
Оскільки складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд обмежується складенням і оголошенням його вступної та резолютивної частини.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, без застосування електронного засобу контролю.
Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду,

3) утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом на ОСОБА_6 визначити терміном на два місяці з дня винесення даної ухвали, тобто до 18 серпня 2018 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання даної ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 покласти на старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 21 червня 2018 року о 15-00 год.

Слідчий суддя