Справа № 308/4781/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02.07.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження 11кп/777/185/2018 за заявою захисника адвоката ОСОБА_7 про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду від 25.03.2016 щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, судимого, за нововиявленими обставинами, в якому ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 30.11.2017.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 25.03.2016 ОСОБА_6 був визнаний винним у тому, що 18.03.2015 приблизно о 15:00 за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_8 виготовив наркотичний засіб з вмістом кодеїну, обіг якого обмежено, набрав його до шприців один з яких передав ОСОБА_8 для вживання, надавши йому у такий спосіб вказане приміщення для вживання наркотичних засобів повторно.

Такі діяння суд першої інстанції кваліфікував за ч.2 ст. 317 КК України та призначив ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком суд приєднав не відбуте за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 04.04.2011 і остаточно до відбуття ОСОБА_6 визначив 4 роки 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 08.09.2016 частково задоволено апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_7 та змінено вирок Ужгородського міськрайонного суду від 25.03.2016 в частині призначення покарання: виключено з резолютивної частини вироку призначення за ч.2 ст. 317 КК України та на підставі ст.ст. 71 і 72 КК України покарання у виді конфіскації майна. В решті вирок залишено без змін.

У заяві захисник ОСОБА_7 зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги показань ОСОБА_6 про те, що він взяв на себе провину під тиском з боку працівників міліції та власника квартири ОСОБА_9 , якому він допомагав у ремонті цієї квартири. Між тим захисник 07.05.2017 отримав пояснення від свідка ОСОБА_10 , яке повністю збігається з показаннями ОСОБА_6 .. З них вбачається, що в дійсності саме ОСОБА_9 у своїй квартирі запропонував йому і ОСОБА_6 виготовити та вжити наркотичний засіб, був присутній при цьому, а працівники міліції прийшли хвилин через п`ятнадцять після того, як він пішов. Захисник вважав, що зміна свідком ОСОБА_10 своїх показань посвідчує неправдивість попередніх показань цього свідка, невинуватість ОСОБА_6 , а отже є нововиявленою обставиною - підставою для перегляду вироку від 25.03.2016.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.11.2017 заяву захисника ОСОБА_7 залишено без задоволення. Суд не визнав показання свідка ОСОБА_8 нововиявленою обставиною у розумінні п.1 ч.2 ст. 459 КПК України, оскільки вони були змінені під час апеляційного розгляду кримінального провадження і отримали відповідну оцінку судом апеляційної інстанції в сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами.

ОСОБА_6 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і переглянути вирок Ужгородського міськрайонного суду від 25.03.2016 за нововиявленими обставинами. Зазначив, що його показання, не прийняті до уваги судами першої і апеляційної інстанції, повністю збігаються з поясненням свідка ОСОБА_8 та показаннями свідка ОСОБА_9 власника квартири, підтверджують його невинуватість, а суд не визнав обставини, викладені у змінених поясненнях ОСОБА_8 , нововиявленими помилково.

Прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 подав на апеляційну скаргу ОСОБА_6 заперечення. Вказує, що змінені показання свідка ОСОБА_8 , на які посилається ОСОБА_6 , дослідив, перевірив, оцінив і спростував суд апеляційної інстанції, про що докладно вказав у своїй ухвалі. Вважає, що вказані пояснення не можуть бути визнані нововиявленими обставинами ще й тому, що про них було відомо і раніше, а також тому, що неправдивість показань ОСОБА_8 суду першої інстанції, покладених в основу вироку, про яку твердить ОСОБА_6 , в установленому законом порядку не доведена.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст ухвали, апеляційної скарги засудженого, заперечень прокурора, пояснення засудженого, захисника на підтримання апеляційних вимог, промову прокурора, який наполіг на поданих запереченнях, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, доводи, викладені в апеляційній скарзі, в запереченнях прокурора і вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як видно з заяви захисника ОСОБА_7 , про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду щодо ОСОБА_6 від 25.03.2016 та апеляційної скарги останнього, нововиявленою обставиною вони вважають пояснення свідка ОСОБА_10 , про те, що у квартирі, належній ОСОБА_9 , саме останній запропонував ОСОБА_6 і ОСОБА_10 виготовити і вжити наркотичні засобі, та був присутній при їх виготовленні і вживанні. Ці пояснення розбігаються з показаннями ОСОБА_10 суду першої інстанції, але узгоджуються як з його показаннями суду апеляційної інстанції так з показаннями свідка ОСОБА_9 та самого ОСОБА_6 , які, на їх думку, виправдовують ОСОБА_6 , а отже доводять неправильність вироку.

Між тим, з ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 08.09.2016 видно, що змінені показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про те, ніби саме останній надав свою квартиру ОСОБА_6 і ОСОБА_10 для вживання наркотичних засобів, були предметом дослідження в судовому засіданні під час апеляційного розгляду кримінального провадження, проаналізовані в сукупності з іншими доказами і отримали обґрунтовану і належно вмотивовану оцінку.

Зокрема, в ухвалі вказано:

«Згідно пояснень, даних суду першої інстанції свідком ОСОБА_8 , останній також підтвердив, що 18 березня 2015 року він зустрівся з ОСОБА_6 , який повідомив його що у квартирі за адресою АДРЕСА_3 проводить ремонт, куди і запросив його з метою спільного виготовлення та вживання наркотичного засобу, що вони і зробили, після чого до вказаної квартири зайшли працівники міліції та в присутності понятих виявили та вилучили залишки наркотичних речовин та шприци.

Разом з тим, допитані апеляційним судом за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінили свої показання на користь виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 у виправдання останнього заявив, що сам надав ОСОБА_8 приміщення квартири для вжиття наркотиків. Проте, ці їхні показання спростовуються наявними доказами, зокрема свідченнями понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були присутні при огляді місця події 18.03.2015 року та працівників міліції ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які викривали даний злочин, про те, що в квартирі знаходились двоє осіб, а ОСОБА_9 з`явився в квартирі пізніше.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник Ужгородського ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_14 показав, що від мешканки будинку АДРЕСА_4 він отримав усне звернення з приводу того, що з квартири АДРЕСА_5 цього будинку чути запах бензину. Йому було відомо, що вказана квартира належить ОСОБА_16 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вживання наркотичних засобів. Він зателефонував останньому, який, в свою чергу, повідомив, що у вказаній квартирі тимчасово проживає ОСОБА_6 у зв`язку з проведенням ремонтних робіт у ній.

Вказані учасники огляду місця події давали показання в судовому засіданні, як місцевого так і апеляційного суду, з дотриманням вимог КПК України і такі є логічно послідовними, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами у справі. Підстав вважати їх неналежними чи недостовірними немає. …

Тому апеляційний суд також вважає, що змінені показання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спрямовані на користь незаконного виправдання ОСОБА_6 , а не на встановлення об`єктивної істини у справі.»

Отже, змінені показання свідка ОСОБА_8 були відомі суду апеляційної інстанції, перевірені ним в порядку, передбаченому ч.3 ст. 404 КПК України, відкинуті ним, як неспроможні і висновок з цього приводу докладно вмотивований в ухвалі. Тому вони не можуть розглядатись як такі, що не були відомі суду при ухваленні судового рішення і як такі, що самі по собі або разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 30.11.2017, якою залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду від 25.03.2016 року щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня отримання її копії.

Судді: