АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1112/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №639/5093/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 07 грудня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, який має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народежння, не працює, раніше судимий: 12.06.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі; 26.12.2016 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, 70, 71, 72 КК України до 7 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений з під варти з зали суду за відбуттям строку покарання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, і йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Вироком встановлено, що ОСОБА_8 22 серпня 2017 року, приблизно о 20 - 10 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на зупинці громадського транспорту, яка розташована по вул. Дудинській, 63 в м. Харкові, поруч із магазином ТОВ Фірми «Посад», центральний вхід до якого був зачинений у зв`язку зі зміною продавців.
В цей час у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення грошових коштів з каси вказаного магазину, поєднаний з проникненням у приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , дочекавшись, коли продавець вказаного магазину ОСОБА_9 , через двері з тильного боку приміщення увійшла до магазину ТОВ Фірми «Посад», прослідував за нею, таким чином проник у приміщення магазину, де діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, використовуючи свою фізичну силу, долаючи активний опір продавців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які намагались виштовхати його з приміщення магазину, відкрито, заволодів грошовими коштами в сумі 540 гривень з каси магазину.
Однак ОСОБА_8 , не виконав всі дії, які вважав за необхідне для вчинення грабежу, з причин, які не залежали від його волі, оскільки продавці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , утримували його в приміщенні торгового павільйону магазину до прибуття викликаних ними співробітників поліції Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області, якими ОСОБА_8 був затриманий на місці вчинення злочину.
Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, з проникненням у приміщення.

В апеляційних скаргах:
-обвинувачений ОСОБА_8 просить застосувати до нього положення ст.69 КК України. Мотивуючи скаргу вказав на погіршення зору, наявність малолітнього сина, матері та бабусі, які потребують допомоги;
-захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок, застосувати до ОСОБА_8 положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком. Зазначила, що обвинувачений визнав вину, щиро розкаявся, має на утриманні неповнолітню дитину. Звертає увагу, що у ОСОБА_8 поганий зір у зв`язку з чим він потребує лікування; проживає разом з матір`ю та бабусею похилого віку, які потребують допомоги.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційних скарг; обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вони задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданих апеляційних скарг, а саме в частині правильності призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції врахована ступінь суспільної небезпечності злочину, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу ОСОБА_8 , який не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, судимості не зняті у встановленому законом порядку, має постійне місце реєстрації та мешкання в м.Харкові, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнав його щире каяття у скоєному, сприяння правдивими показаннями встановленню істини у справі, як в ході досудового, так і судового слідства.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд, у відповідності зі ст.67 КК України, визнав вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини районний суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з його реальним відбуванням, з чим погоджується й апеляційний суд.
При цьому, ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України було призначене мінімальне покарання.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Крім цього, по справі відсутні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, на що вказує в апеляції обвинувачений.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про неможливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання,
Таким чином, застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України є неможливим.
Наявність у обвинуваченого малолітньої дитини та проблем зі здоров`ям не є достатніми підставами для призначення покарання, що є нижчим від найнижчої межі санкції статті обвинувачення, або звільнення від відбування покарання. Визнання вини та щире каяття були визнані обставинами, що пом`якшують покарання, враховані судом першої інстанції при призначенні мінімального покарання та при апеляційному розгляді справи не можуть бути повторно враховані як такі, що можуть вплинути на розмір призначеного покарання.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм закону України про кримінальну відповідальність, що регламентує порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни або скасування вироку немає.
Наведене спростовує доводи апеляцій обвинуваченого та захисника, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 07 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: