Дата документу 24.10.2018 Справа № 310/7762/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/7762/18 Слідчий суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/45/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження: ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2018 року, про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буркандья Сусуманського району Магаданської області РФ, громадянина України, зареєстрованого за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За матеріалами провадження ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених 2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України, з наступних обставин.

10 вересня 2018 року приблизно о 23 годині 40 хвилин, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вимагання, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, тобто групою осіб, ОСОБА_10 погрожуючи сокирою вбити ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 ножем порізавши плече потерпілого пред`явили ОСОБА_11 незаконні вимоги передачі їм грошових коштів в сумі 117000 гривень, після чого завдали потерпілому до 35 ударів ногами та руками по голові та тулубу. Відразу після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжуючи свій злочинний намір зв`язали руки ОСОБА_11 та накинули на його шию металевий ланцюг, після чого поклали його у багажник автомобіля «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 та перевезли у невідоме місце, де в наступному перекинувши вільний кінець ланцюга через гілку дерева, застосовуючи насильство яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, почали підвішувати його на ланцюгу, від чого ОСОБА_11 став задихатися та втрачати свідомість. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжуючи свій злочинний намір поклали потерпілого у багажник вказаного автомобіля та перевезли до будинку АДРЕСА_1 , де знову почали бити ОСОБА_11 . Відразу після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжуючи свій злочинний намір знову поклали потерпілого у багажник вказаного автомобіля та перевезли у невідоме місце, де в наступному перекинувши вільний кінець ланцюга через гілку дерева, застосовуючи насильство яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, почали підвішувати його на ланцюгу, від чого ОСОБА_11 став задихатися та втрачати свідомість. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 прив`язавши вільний кінець ланцюга до фаркопу автомобіля почали рухатися на автомобілі тим самим змушуючи потерпілого бігти за ним приблизно 1 кілометр. Після цього, 11 вересня 2018 року приблизно о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжуючи свій злочинний намір поклали потерпілого у багажник вказаного автомобіля та перевезли до будинку АДРЕСА_1 , де змусили ОСОБА_11 написати розписку про зобов`язання передати їм гроші в сумі 117000 гривень, та замкнули його у погребі, в якому ОСОБА_11 пробув до 20 години цього ж дня.
Крім того, 10 вересня 2018 року приблизно о 23 годині 50 хвилин, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , переслідуючи мету незаконного збагачення, під час вимагання грошей в сумі 117000 гривень у ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, тобто групою осіб, з метою незаконного позбавлення волі ОСОБА_11 , всупереч його волі та застосовуючи до ОСОБА_11 фізичний вплив, зв`язали його руки та накинули на його шию металевий ланцюг, після чого всупереч волі потерпілого поклали у багажник автомобіля «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому насильно перевезли у невідоме місце, де в наступному перекинувши вільний кінець ланцюга через гілку дерева, застосовуючи насильство яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_11 підвішувати його на ланцюгу, від чого ОСОБА_11 став задихатися та втрачати свідомість. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжуючи свій злочинний намір поклали потерпілого у багажник вказаного автомобіля на якому насильно перевезли його до будинку АДРЕСА_1 , де зафіксували вільний кінець ланцюга металевим кілком до підлоги, після чого знову поклали потерпілого у багажник вказаного автомобіля на якому насильно перевезли ОСОБА_11 у невідоме місце, де в наступному перекинувши вільний кінець ланцюга через гілку дерева, застосовуючи насильство яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, почали підвішувати його на ланцюгу, від чого ОСОБА_11 став задихатися та втрачати свідомість. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 прив`язавши вільний кінець ланцюга до фаркопу автомобіля почали рухатися на автомобілі тим самим насильно змушуючи потерпілого бігти за ним приблизно 1 кілометр. Після цього, 11 вересня 2018 року приблизно о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжуючи свій злочинний намір поклали потерпілого у багажник вказаного автомобіля та насильно перевезли до будинку АДРЕСА_1 , де змусили ОСОБА_11 написати розписку про зобов`язання передати їм гроші в сумі 117000 гривень, після чого замкнули потерпілого у погребі, в якому ОСОБА_11 пробув до 20 години цього ж дня.
Внаслідок незаконних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які спільно утримували ОСОБА_11 в місцях, де він не бажав знаходитись та які не міг можливості вільно залишити, потерпілий був незаконно позбавлений волі на протязі майже доби.
12.09.2018 відомості, щодо вчиненого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003049.
13.09.2018 відомості, щодо вчиненого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.189 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003052.
13.09.2018 кримінальні провадження об`єднані в одне провадження та присвоєно номер №0003049.
12.09.2018 ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
13.09.2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2018 року задоволено клопотання слідчого та до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 10 листопада 2018 року включно.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, погодився з доводами прокурора про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить змінити ухвалу слідчого судді, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту .
В обґрунтування апеляційної скарги вказав на недоведеність існування ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 та п. 2 ч. 1 ст.177 КПК, та можливість усунення останнього ризику (можливість знищення ножа), шляхом застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту.

В апеляційному суді:

- Адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, подану іншим адвокатом та просив її задовольнити.

- Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що ризики є реальними, підозрюваний може впливати на потерпілого.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, захисника на підтримання апеляційної скарги, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193 КПК України - перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доведеність обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, таким чином взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст.178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави для висновку про обґрунтованість підозри, підтверджуються дослідженими слідчим суддею письмовими доказами, та в апеляційній скарзі не заперечуються.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував вимоги ст. 177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання незаконно впливати на потерпілого; знищити або сховати речовий доказ, а також врахував наявність обґрунтованої підозри та ризиків, що дають достатні підстави вважати слідчому судді, суду, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.
Колегія суддів погоджуються із такими висновками слідчого судді, врахувавши в достатній мірі дані про особу підозрюваного, який хоча раніше не судимий, добре характеризується за місцем мешкання, має батька пенсіонера (як і зазначено в апеляційні скарзі), проте знайомство з потерпілим, який до того ж є родичем іншого підозрюваного, наявність заяви матері потерпілого щодо відсутності претензій до ОСОБА_9 , у даному випадку можуть свідчити про існування ризику впливу на потерпілого як з боку підозрюваного, так із боку родичів іншого співучасника злочину.
Є безпідставними довід апеляційної скарги про відсутність ризику знищення ножа - речового доказу по справі через те, що місце події вже оглянуте, оскільки, місце вчинення злочину є сусіднім домоволодіння від місця мешкання підозрюваного, а огляд місця події та обшук відрізняються процедурою проведення, зокрема в ході обшуку проводиться більш ретельне дослідження приміщення для відшукання схованих речових доказів.
За таких обставин доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2018 року, якою щодо ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4