УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001349, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , із клопотанням в якому просить скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.05.2018 року, а саме на машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 ; машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 ; машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ;квартиру за адресою: АДРЕСА_5 ; корпоративні права: прості іменні акції у бездокументарній формі емітовані Приватним акціонерним товариством « Інвестор»(код ЕРДПОУ 14060483) у кількості 21877штук номінальною вартістю0,01 грн., що складає 43.7540% від загальної кількості акцій, зберігачем яких є Приватне акціонерне товариство « Національний депозитарій України» ( ), так як вважає, що 10.07.2018 року начальником відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України старшим радником юстиції ОСОБА_5 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, але питання про скасування арештів фактично було не вирішено як то передбачено вимогами законодавства.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, так як фактично з 10.07.2018 року порушено право його підзахисного на вільне користування та розпорядження вищезазначеним майном, так як прокурором цей арешт скасовано лише формально.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, так як на його думку інша процедура відсутня ,окрім звернення з відповідним клопотанням до суду.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона права, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу впливу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст.174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.05.2018 року дійсно був накладений арешт на майно ОСОБА_4 , під час розгляду клопотання про арешт майна ні підозрюваний ОСОБА_4 , а ні його захисник присутні не були.

Постановою прокурора від 10.07.2018 року про закриття кримінального провадження дійсно було скасовано арешт майна ОСОБА_4 , однак фактично арешт не знято та постанова не виконана, так як в постанові прокурора відсутні будь-які ідентифікуючі дані майна ОСОБА_4 з якого скасовується захід кримінального провадження ( арешт майна).

З вищевикладеного можна зробити висновок, що КПК передбачено три процесуальних можливості, за яких може бути знято арешт, а саме : скасування арешту за клопотанням особи ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження; скасування арешту одночасно з винесенням постанови про закриття кримінальної справи прокурором; скасування арешту одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінальної справи судом тощо.

Разом з тим, КПК не встановлено вимог до змісту постанови прокурора про скасування арешту з майна підозрюваного внаслідок закриття кримінального провадження та порядок її реального виконання.

Подолання зазначеної проблеми можливо лише за допомогою застосування аналогії, але аналогія закону не застосовується у кримінальному праві, тому в даному випадку можливо застосувати лише аналогію права, яку може застосувати суд.

Аналогія права-це вирішення конкретної юридичної справи на основі загальних принципів права ( справедливості, рівності перед законом та судом тощо). Даним шляхом можливо ліквідувати прогалину у праві за умови відсутності норми права, яка б регулювала даний вид суспільних відносин.

Відповідно до Протоколу №1 ст.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Аналогічний принцип закріплений в ст.41 Конституції України, якою встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Європейський суд з прав людини у справі» Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року констатував, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити « справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження №0001349 від 07.07.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, відпали потреби у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, яке прокурором було вирішено лише формально без ідентифікації майна відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.05.2018 року, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення клопотання адвоката.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись п.18ч.1ст.3, ст.7, ч.6 ст.9, ч.3 ст.132, ч.1,2 ст.170,ст.ст.174, 303, 309, 376, 532, 533 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001349 від 07.07.2015 року - задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.05.2018 року у справі 760/10751/18, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 ;

-машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 ;

-машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 ;

-квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ;

-квартиру за адресою: АДРЕСА_5 ;

-корпоративні права: прості іменні акції у бездокументарній формі емітовані Приватним акціонерним товариством "Інвестор" () у кількості 21877 штук номінальною вартістю 0.01 грн., що складає 43.7540% від загальної кількості акцій, зберігачем яких є Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" (код ЕДРПОУ 30370711).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1