УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1407/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
23 травня 2018 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_9
в апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 16.03.2018 та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно ОСОБА_9 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, постановлена всупереч нормам ст.ст. 170-171 КПК України.
Зазначив, тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 16.03.2018 року слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_10 про арешт майна.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчим та прокурором не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт щодо тимчасово вилученого, яке не відповідає критеріям ч.2 ст.167 КПК України.
Також при вирішенні даного клопотання враховано, що ОСОБА_11 і ОСОБА_12 не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не є особами, щодо яких здійснюється провадження та щодо яких може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не встановлено і причетності заявників до вчинення злочину за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин.
20.12.2017 року на вилучене у ОСОБА_9 майно було накладено арешт, однак 26.01.2018 р. даний арешт було скасовано.
У клопотанні прокурор вказує, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено належність майна, на яке відмовлено у накладенні арешту, а саме ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя виходив з відсутності правової підстави для арешту вказаного майна.
31 січня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.
01.11.2017 року в ході особистого обшуку у ОСОБА_9 виявлено та вилучено: грошові кошти в розмірі 682 грн.; мобільний телефон «Nokia» чорного кольору; мобільний телефон «Samsung» чорного кольору.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.11.2017 року клопотання прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_13 про арешт майна було задоволено частково та накладено арешт на речі та кошти вилучені під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 . В частині накладення арешту на 24 800 доларів США, наручний годинник «Полет», ланцюжок з хрестом, браслет із металу жовтого кольору, перстень із металу жовтого кольору із червоним камінцем, вилучені під час особистого обшуку в квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 відмовлено. Ухвала набрала законної сили.
19.12.2017 року прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_13 повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку 01.11.2017року.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20.12.2017 клопотання задоволено, накладено арешт на зазначене майно.
13.02.2018року прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_14 звернувся до слідчого судді з аналогічним клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 01.11.2017року за місцем проживання ОСОБА_9 .
Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_11 і ОСОБА_12 не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не є особами, щодо яких здійснюється провадження та щодо яких може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна. Не встановлено і причетності цих осіб до вчинення злочину за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин.
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про відмову у накладенні арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.
За таких підстав, ухвала слідчого судді від 16 березня 2018 року є законною та обґрунтованою, правові підстав для її скасування відсутні.
Керуючись ст.404,407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.03.2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_10 про арешт майна залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному не підлягає.

Судді: