Справа № 289/568/18
Номер провадження 1-кп/289/106/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000118 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.03.2018 близько 23-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до господарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою:АДРЕСА_1 , та, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, шляхом пошкодження металевої скоби для запирання металевих дверей, незаконно проник до сараю, в якому знаходився скутер марки Suzuki Lets ІІ, викотив зазначений транспортний засіб на вулицю, запустив двигун та поїхав на ньому в с. Нова Буда Радомишльського району Житомирської області.
Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволодів скутером марки Suzuki Lets ІІ вартістю 8 770,00 грн., який належить ОСОБА_5 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю, та пояснив, що 08.03.2018 він з хлопцями відпочивав, вжавав алкогольні напої, а ввечері близько 23 години вирішив поїхати в інше село. Знаючи, що ОСОБА_5 не дозволяє брати належний їй скутер, він без дозволу останньої проник в приміщення сараю, де зберігався вказаний транспортний засіб, викотив його, залив пальне і поїхав в інше село, там залишив скутер у товариша, так як закінчився бензин, а наступного дня він сам добровільно повернув скутер потерпілій. ОСОБА_4 зазначив, що щиро кається у скоєному та просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с.26), через канцелярію суду 08.05.2018 подала заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду (а.с.19).

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 289 КК України - як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням до приміщення.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд вважає щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обтяжуючими покарання обставинами є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Вивченням даних щодо особи обвинуваченого з`ясовано, що ОСОБА_4 своїми щирими показаннями активно сприяв проведенню кримінального провадження стосовно нього та швидкому розслідуванню всіх обставин вчиненого ним діяння, не переховувався від слідства та суду, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей; офіційно не працевлаштований; за місцем перебування на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем перебування характеризується негативно; згідно досудової доповіді оцінка ризику вчинення повторного правопорушення визначена висока, ризик небезпеки для суспільства високий.

При призначенні покарання суд враховує, що вчинений злочин являється умисним, відповідно до визначеної ст. 12 КК України класифікації відноситься до тяжкого злочину, однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Суд також враховує позицію прокурора про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, бере до уваги думку потерпілої, яка ніяких претензій до обвинуваченого не має та не наполягала на суворому покаранні ОСОБА_4 , те, що тяжкі наслідки від кримінального правопорушення не наступили, а також данні, що характеризують особу обвинуваченого, його молодий вік, має постійне місце проживання, критичне ставлення обвинуваченого до скоєного, останній має намір працевлаштуватися, створити сім`ю, тому суд приходить до висновку про можливість призначення покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України із можливістю застосування ст. 75 КК України та звільнення від відбування призначеного покарання із покладенням обов`язків, визначених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства і буде відповідати принципу Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

При цьому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети покарання не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Цивільний позов у справі заявлено не було, судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстави для його застосування до набрання вироку законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-378 КПК України, ч. 2 ст. 286 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювити з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: скутер марки Suzuki Lets ІІ залишити власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)