Єдиний унікальний номер справи 185/2704/18
Провадження № 1-кп/185/387/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000169 від 15 січня 2018 року та за № 0000639 від 07 березня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09 вересня 1997 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ст. 44 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Із застосуванням ст.. 46-1 КК України було відстрочено виконання вироку на 1 рік;

- 03 вересня 1998 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 К України до позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна. На підставі ч. 3 ст. 42 КК України, частково приєднано покарання за вироком від 09 вересня 1997 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01 жовтня 2002 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 101, ч. 2 ст. 189, ст. 128, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 6 років. На підставі ст. 43 КК України, частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком від 03 вересня 1998 року до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23 вересня 2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено з випробуванням строком на 1 рік;

- 03 жовтня 2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено з випробуванням строком на 2 роки;

- 15 листопада 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено з випробуванням строком на 2 роки;

- 13 січня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання до відбуття по карання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з випробуванням строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2018 року о 06.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на залізничній станції Павлоград-1 м. Павлограда, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, мав намір викрасти з вагону дві металеві запчастини, що являють собою частину конструкції гальмівної системи вагону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно за допомогою пасатижів, які мав при собі, викрав з вагону дві розпірні тяги гальмівної важільної передачі, вартість яких складає 592,32 грн.

Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_3 , залишивши місце вчиненні кримінального правопорушення, направився у напрямку дому, але не зміг покинути територію ст. Павлоград 1 із викраденим майном, та розпорядитися ним на власний розсуд, так як був затриманий шляховим майстром Павлоградської дистанції колії ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення свого протиправного умислу до кінця, не зміг розпорядитись викраденим майном, з причин, які не залежали від його волі, в зв`язку з тим, що він був затриманий шляховим майстром Павлоградської дистанції колії ОСОБА_5 з метою припинення злочинної діяльності.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 міг спричинити ПАТ «Українська залізниця» матеріальний збиток на загальну суму 592,32 грн.

26 лютого 2018 року о 00.30 год. ОСОБА_3 , проходячи біля 6 колії Північного парку станції Павлоград-1, побачив склад вантажного поїзду, який перебував на 7 колії вказаного парку, і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме деталей вагонів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в період часу з 00.30 год. до 01.15 год., діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно. Повторно, за допомогою пасатижів, котрі мав при собі та молотку, зняв (викрав) з вагонів № 35240244 та № 66865510, підосні тяги в кількості 2 штук та вертикальні важелі в кількості 4 штук, вартість яких складає 1592,88 грн., але з причин, що не залежали від його волі, не зміг розпорядитись викраденим майном, так як був виявлений на місці вчинення кримінального правопорушення черговим стрілочного посту ОСОБА_6 , та оглядачем вагонів та колій ОСОБА_7 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 міг спричинити матеріальний збиток ПАТ «Українська Залізниця» на загальну суму 1592,88 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, та за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, який повідомив, що дійсно 12 січня 2018 року та 26 лютого 2018 року намагався викрасти з залізниці металеві деталі вагону, але був затриманий працівниками ПАТ «Українська Залізниця», дійшов висновку, що ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив, у відповідності до ст. 12 КК України, злочини середньої тяжкості, в період відбування випробувального терміну, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, яка передбачає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарання.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст.186 КК України.

Кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 12 січня 2018 року, тобто до постановлення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2018 року.

Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, з іспитовим строком на 3 роки.

Кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 26 лютого 2018 року, тобто, в період іспитового строку, призначеного вищезазначеним вироком суду від 13 січня 2017 року.

Частиною першою ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ст. ст. 70, 71 КК України у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту,

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі до ст. 70 ч. 4 КК України до призначеного покарання ОСОБА_3 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2018 року та остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 покарання, за сукупністю вироків, у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк обчислення покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності обрати у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки:
- не відлучатися за межі м. Павлограда без дозволу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

- повідомляти Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертиз у сумі 600 грн.

Речові докази:

дві розпірні тяги гальмівної важільної передачі вагону, які передано потерпілому на відповідне зберігання залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1