АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2988/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 січня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , і накладено арешт на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подав в інтересах власника майна ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без повідомлення власника майна ОСОБА_8 чи його представника, а про оскаржувану ухвали слідчого судді він дізнався лише 18 квітня 2018 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, то ОСОБА_7 вважає її незаконною та необґрунтованою.Зокрема, апелянт стверджує, що будинок, який належить ОСОБА_8 , не є і не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його сліди, не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту розкрадання коштів та земельних ділянок кооперативу, а також інших обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення. Крім того, представник наголошує, що будинок, як матеріальна цінність, був збудований задовго до подій, які є предметом розслідування у кримінальному провадженні. При цьому автор апеляції зазначає, що в матеріалах провадження відсутні жодні відомості про те, що будинок, який належить ОСОБА_8 , є предметом злочинного посягання. Також представник вказує, що предметом злочинного посягання у кримінальному провадженні є земля, а не об`єкти нерухомості, які на ній знаходяться, а земля не вибула з власності законного володільця та належить міській громаді.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений представнику власника майна ОСОБА_7 , але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Оскільки власника майна ОСОБА_8 чи його представника не було викликано до суду першої інстанції в судове засідання на розгляд клопотання старшого слідчого про арешт майна, ухвала слідчого суддіГолосіївського районного суду міста Києва від 30 січня 2018 року не була направлена в адресу власника майна ОСОБА_8 і останній чи його представник не приймали участі в жодному із судових засідань у даній справі, то причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід визнати поважною, а представнику ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , необхідно поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги представника ОСОБА_7 , то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що в місті Києві невстановлені особи, діючи за попередньою змовою та переслідуючи корисливі мотиви, вдалися до обману та підробили офіційні документи, зокрема, такі як довідки про членство в Обслуговуючому кооперативі «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3», технічний паспорт на об`єкт нерухомості та інші документи, в результаті чого невстановлені особи шляхом обману здійснили державну реєстрацію права власності на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , чим незаконно заволоділи правом власності і розпорядження земельною ділянкою та заподіяли матеріальної шкоди власнику земельної ділянки в особі Київської міської ради (КМДА).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8 .

22 січня 2018 року (клопотання датоване 19 січня 2018 року) старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вищевказаного майна як речового доказу.
30 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва дане клопотання старшого слідчого було задоволено та накладено арешт на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Задовольняючи вказане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000057, про накладення арешту на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, з огляду на те, що вищевказаний об`єкт нерухомості відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування у встановленому порядку було винесено відповідну постанову.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання старшого слідчого та накладення арешту на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження цього об`єкту нерухомості як речового доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 січня 2018 року.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 січня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , і накладено арешт на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4