Справа № 450/1344/17 Провадження № 1-кп/450/156/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000618 від 06.04.2017 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в Івано-Франківській області Рогатинському районі с.Долиняни, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, який не працює, не одружений, розлучений, не інвалід, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, безпартійний, в порядку ст.89 КК України, такий, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 06.02.2017 р. о 16 год. 30 хв., на території земельної ділянки потерпілої ОСОБА_8 , яка розташована у АДРЕСА_1 , таємно викрав шляхом вільного доступу та демонтажу належне останній майно, а саме 3 (три) відрізки оцинкованої металевої сітки розміром 1 (одного) 3,40 м. загальною довжиною 10,20 м. висотою 1,8 м. вартістю 813,96 грн., яким розпорядився.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив наступні обставини. Точного часу і дати він не пригадує, однак така вірно відображена в обвинувальному акті. У вказаний період на території земельної ділянки потерпілої ОСОБА_8 , яка розташована у АДРЕСА_1 , він таємно викрав шляхом вільного доступу та демонтажу належне останній майно, а саме зняв 3 (три) відрізки оцинкованої металевої сітки, тобто з 3 (трьох) прольотів між стовпцями, яку змотав у 2 (два) рулони. Після цього вказану сітку він виніс на дорогу, де продав невідомій особі на невстановленому автомобілі приблизно за 120-150 грн., які використав на власні потреби. Завдана шкода ним не відшкодована, оскільки він не працює, а грошові кошти у нього відсутні. У вчиненому щиро розкаюється, вибачився перед потерпілою та просить його суворо не карати.

Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї винуватості, факт вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, стверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілої ОСОБА_8 , даними в судовому засіданні про те, що від сусідів та знайомих вона дізналась про крадіжку належного їй майна і виявила відсутність металевої оцинкованої сітки довжиною приблизно 54 м., яка була встановлена на належній їй земельній ділянці більш ніж 10 років тому за адресою АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована, однак не проживає. Висота вказаної сітки була приблизно 1,8 м., а прольоти між стовпцями, на яких така була розташована, є різними. На орієнтовний розмір викраденої у неї сітки вона вказала працівникам поліції у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП ОСОБА_9 . Крім цього, у неї пропав металевий лом, кувалда, тачка, фіртка та інші господарські інструменти і майно, а стовпці, на яких була закріплена сітка, є пошкодженими, частина таких відсутня. Обвинувачений ОСОБА_7 зловживає алкогольними напоями, постійно нищить належне їй майно, яке розташована за вказаною вище адресою, та викрадає металеві предмети, які продає за безцінь. Завдана шкода їй не відшкодована, а покарання до обвинуваченого просить застосувати суворе, оскільки його виправлення є неможливим із-за систематичного вживання алкоголю, після чого ним вчиняються протиправні дії;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , даними в судовому засіданні про те, що вона працює у Зимноводівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, яка розташована по сусідству із земельною ділянкою за адресою Львівська область Пустомитівський район с.Зимна Вода по вул.Шухевича, 56. Точної дати і часу вона не пригадує, однак знаходячись на зупинці громадського транспорту побачила, як обвинувачений ОСОБА_7 розхитував за допомогою металевого лому загорожу вказаної вище земельної ділянки, а саме металеву сітку. Про вказані обставини вона по мобільному телефону повідомила працівників Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, а після цього здійснила посадку в громадський транспорт і поїхала у власних справах. Приблизно через 2 (два) дні вона побачила відсутність частини металевої сітки, а саме з фасадної частини така була наявна, а з бокової частини знята. Обвинувачений ОСОБА_7 негативно характеризується на території сільської ради, зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, підтримує зв"язки із підобліковими особами та систематично вчиняє насильство в сім"ї, а також постійно здійснює пошуки металобрухту, який в подальшому продає використовуючи грошові кошти на алкогольні напої;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , даними в судовому засіданні про те, що вона працює у Зимноводівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, яка розташована по сусідству із земельною ділянкою за адресою Львівська область Пустомитівський район с.Зимна Вода по вул.Шухевича, 56. Точної дати і часу вона не пригадує, однак через вікно службового кабінету побачила, як обвинувачений ОСОБА_7 розхитував за допомогою металевої кувалди загорожу вказаної вище земельної ділянки, а саме металеву сітку. Через деякий час вона бачила, як обвинувачений ОСОБА_7 у мішку переносив невідомі їй предмети. Обвинувачений ОСОБА_7 негативно характеризується на території сільської ради, зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, підтримує зв"язки із підобліковими особами та систематично вчиняє насильство в сім"ї, а також постійно здійснює пошуки металобрухту, який в подальшому продає використовуючи грошові кошти на алкогольні напої;

-протоколом огляду місця події від 24.04.2017 р. з фототаблицею, якими встановлено, що на території земельної ділянки потерпілої ОСОБА_8 , яка розташована у АДРЕСА_1 , знаходяться 7 (сім) стовпців, відстань між якими становить по 3,40 м., на яких присутній натянутий дріт, а металева сітка (огорожа) відсутня;

-довідкою магазину "Будмаркет" ФОП ОСОБА_9 від 26.04.2017 р., якою встановлено, що станом на 06.02.2017 р. вартість 1 м/п огороджувальної оцинкованої сітки (дріт діаметром 3 мм. вічко 60х60 мм.) становила 79,80 грн.

Що стосується клопотання потерпілої ОСОБА_8 від 08.11.2017 р. про викрадення іншого належного їй майна, то судом роз"яснено про необхідність звернення в правоохоронні органи, оскільки обвинувачення особи ОСОБА_7 здійснюється лише в межах обвинувального акту.

Покликання потерпілої про різні відстані прольотів між стовпцями, на яких була розташована оцинкована металева сітка, не знайшли свого підтвердження в суді, а для відновлення порушеного права ОСОБА_8 суд приймає як належний і допустимий доказ довідку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП ОСОБА_9 від 26.04.2017 р.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв"язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі "Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії " від 06 грудня 1988 p. (п.146) Європейский Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов"язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, а обов"язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Частина 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.12 р. у справі "Федорченко та Лозенко проти України"). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄС від 11.07.13 р. у справі "Вєренцов проти України").

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз"яснень, даних у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 р. "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Перевіривши повно та всебічно всі надані сторонами кримінального провадження докази, які з власної ініціативи суду здобувати заборонено вимогами КПК України, в тому числі зізнавальні показання ОСОБА_7 , встановивши спосіб життя обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність обставин, що пом"якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки за період часу більш як 1 (один) рік ОСОБА_7 не працевлаштувався, заподіяну шкоду не відшкодував, його поведінка суперечить встановленим у суспільстві правовим нормам, а його викриття у вчиненні злочину мало б місце при належному досудовому розслідуванні і контролю зі сторони органу обвинувачення. Жодного активного сприяння розкриттю злочину обвинуваченим ОСОБА_7 суду не надано.

Встановивши обсяг обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_7 , іншу частину обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, крім визначеної судом, а також обставини, що пом"якшують покарання, які вказані в обвинувальному акті, слід виключити, оскільки такі не доведені органом обвинувачення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною виннуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та в порядку ст.89 КК України є таким, що не має судимості, негативно характеризується по місцю проживання, оскільки зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, підтримує зв"язки із підобліковими особами і систематично вчиняє насильство в сім"ї, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, рішеннями Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.11.2016 р. і 01.02.2017 р. позбавлений батьківських прав щодо 2 (двох) дітей на яких стягнуто аліменти та примусово виселений з місця проживання, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.12.2017 р. оголошувався в розшук, і враховуючи відсутність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, приходить до переконання обрати покарання в межах санції ч.1 ст.185 КК України у виді арешту, оскільки його виправлення є неможливим без ізоляції від суспільства.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід рахувати з моменту його фактичного затримання та обмеження у вільному пересуванні після набрання вироком законної сили.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні, а заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 372, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід рахувати з моменту його фактичного затримання та обмеження у вільному пересуванні після набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1