Справа №295/5405/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000768 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянки України, розлученого, має сина 10 років, працюючого "ПП ОСОБА_4 " водієм, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ст. 122 ч.1КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
18 лютого 2018 року близько 18 год. між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений н умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в цей же день, час, місці та за вказаних обставин наблизився до ОСОБА_6 із заду та металевою сковорідкою, яку утримував в правій руці, наніс декілька послідовних ударів в область її голови.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 своєю правою рукою схопив ОСОБА_6 за одяг ззаду та потягнув на себе, від чого потерпіла не втрималася на ногах та впала на підлогу обличчям до низу. В подальшому, ОСОБА_3 усвідомлюючи злочинність своїх дій, кулаками своїх обох рук, наніс потерпілій декілька послідовних ударів в область спини ззаду.

В результаті вказаних злочинних дій, ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, синців на шиї, саден на обох нижніх кінцівках, перелому 5-го ребра зліва, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та цивільний позов не визнав і пояснив, напередодні події 17 лютого 2018 року разом з ОСОБА_7 відпочивали у Черепанської, а саме вживали спиртні напої, прийшов ще товариш. В цей час розпочався конфлікт та ОСОБА_7 вдарила його пляшкою по голові, побила холодильник, а також почала битися з ОСОБА_8 . Викликали також і поліцію. На наступний день він прийшов додому, ОСОБА_7 лежала та стогнала і попросила придбати горілку, яку він купив і вони вдвох випили пляшку горілки. Після цього, він почав з`ясовувати з ОСОБА_7 стосунки, а саме «хто такий Томас», але не пам`ятає чи бив ОСОБА_7 . Зазначив, що після вживання спиртних напоїв, він взагалі не пам`ятає події, які відбувалися в подальшому, а саме чи би він ОСОБА_7 , чи розбивав її мобільний телефон. В послідуючому зазначив, що можливо і наносив потерпілій удари, оскільки не пам`ятає події.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами, а саме показами потерпілої, свідків та письмовими документами.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що з обвинуваченим перебувала у цивільному шлюбі на протязі п`яти років. Зазначила, що коли останній вживав спиртні напої то втрачав розум. 18 лютого 2018 року ввечері була вдома та розмовляла по телефону з сестрою ОСОБА_9 , в цей час ОСОБА_10 , який перебував у нетверезому стані, розпочав сварку, вихопив з її рук мобільний телефон і розбив його об колону, від чого телефон розламався на дві частини. Вона намагалася втекти, але ОСОБА_10 її наздогнав у веранді, потягнув за капюшон кофти, від чого вона впала на підлогу, а останній сівши зверху почав бити кулаками по ребрах. Вона кричала та кликала на допомогу. Після цього, ОСОБА_10 схопив її за кофту та почав тягнути, у зв`язку з цим у неї залишилися сліди на шиї, руками її шию не стискав та не душив. Також бив її сковорідкою в область голови. Раніше, коли вони ще проживали разом, траплялися такі випадки і вона зверталася з цього приводу в поліцію. Ствердила, що ОСОБА_10 її не душив, а схопивши ззаду за капюшон, тягнув її, у зв`язку з цим залишилися смужки від одежі на шиї. Також зазначила, що сусіди чули її крики про допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що є сусідкою потерпілої. Очевидцем події 18.02.2018 року вона не була, а на наступний день бачила потерпілу, у якої були синці, трималася за ребра, а в квартирі все було перевернуто, розбиті вазони, люстра. Повідомила, що коли потерпіла проживала з обвинуваченим у них були сварки і бійки, але хто був ініціатором вона сказати не може.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що потерпіла її сестра. 18 лютого 2018 року вона розмовляла з сестрою по телефону і їх розмова припинилася, оскільки обвинувачений розпочав сварку. Вона одразу поїхала до сестри і була в неї вдома через 25 хвилин, двері будинку були відкриті, сестра була побита, трималася за ребра та скаржжзилася на біль голови. В будинку ввсе було перевернуто, розбити вазони, вази та люстра, на підлозі лежала сковорідка. Сестра плакала та розповіла, що її побив ОСОБА_10 та втік. Вони одразу поїхали до лікарні, де була встановлено, що у сестра зламане ребро. Також пояснила, що ОСОБА_10 і раніше вчиняв бійки, причиною цьому було вживання останнім спиртних напоїв.

Протоколом огляду місця події від 18.02.2018 року оглянуто кв. АДРЕСА_3 , де ОСОБА_13 показала на місце, де їй було спричинено тілесні ушкодження обвинуваченим (а.с.68-73).

Висновком судово-медичної експертизи № 359 від 26.02.2018 року у ОСОБА_6 виявлено садна на обличчі, синці на шиї, садна на обох нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, перелом 5-го ребра зліва, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженою (а.с.74).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 березня 2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка детально розповіла та показала про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень (а.с.76-81)

Висновком судово-медичної експертизи № 618 від 29.03.2018 року локалізація та характер тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_6 при проведенні судово-медичної експертизи не виключають можливості їх утворення за обставин, вказаних під час проведення слідчого експерименту з її участю (а.с.82).

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_3 і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності та пом`якшити свою участь у вчиненому. Його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена належними, допустими та достовірними доказами, безспосередньо дослідженими під час судового розгляду.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 122 ч.1 КК України, які виразилися в заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, характеризується позитивно.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді Житомирського міського відділу з питань пробації, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про можливе виправлення та досягнення обвинуваченим право слухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, оскільки останній не становить небезпеки для суспільства.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 пред`явила цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування зазначила, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями перебувала на лікарняному, витрачала кошти на придбання ліків в сумі 531,72 грн. Крім того, обвинувачений розбив її мобільний телефон, вартість якого вона оцінює 6000 грн. Також їй заподіяно моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 20000 грн., оскільки їй спричинено душевні моральні страждання, тривалий час відчувала фізичний нестерпний біль, було порушено нормальне дихання легенями, було принижено її честь та гідність.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме підлягають до задоволення вимоги щодо відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням в сумі 531,72 грн. Щодо стягнення коштів за мобільний телефон, в цій частині суд відмовляє в задоволенні, оскільки доказів про те, що саме під час події, яка відбувалася 18.02.2018 року діями обвинуваченого було його пошкоджено. Як вбачається з протоколу огляду місця події, будь-яких даних про те, що було виявлено пошкоджене майно, в тому числі мобільний телефон, відсутні. Потерпіла обґрунтовує свої вимоги лише на своїх поясненнях, без надання доказів.

Цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд враховує, що в результаті скоєного злочину потерпіла отримала травму, перенесла фізичний біль і моральні страждання, у зв`язку з нестерпним болем в області грудної клітини, що утруднювала нормальне дихання легенями та тривалим лікуванням.

Суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, але враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, і здатність обвинуваченого реально відшкодувати моральну шкоду, суд вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 8000 гривень.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 531 (п`ятсот тридцять одну) грн. 72 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 8000 (вісім тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, в решті вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1