Ухвала
про залишення скарги без руху
5 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 220/1783/17

провадження № 51- 7625 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 5 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2018 року щодо ОСОБА_5
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 із вимогою про скасування зазначених судових рішень та закриття кримінального провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості обвинуваченого у вчиненні ним правопорушення.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику ОСОБА_4 строку для усунення недоліків з таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст. 427 КПК України (далі ? КПК), якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст. 50 КПК повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
- свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
- ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Однак, як вбачається зі змісту скарги, захисник ОСОБА_4 вищевказаних вимог закону не дотримався.

Так, до скарги захисник ОСОБА_4 надав копії ордеру від 7 серпня 2018 року та свідоцтва про право на заняття адвокатськоїю діяльністю. Однак, із наданого захисником ордеру не вбачається, на підставі якого договору він виданий, не зазначено номер і дата його видачі.
Крім того, у матеріалах кримінального провадження, що надійшли до Суду в серпні 2018 року, у зв`язку із відкриттям касаційного провадження за скаргою прокурора, наявний договір про надання правової допомоги від 5 липня 2017 року, укладений між захисником і обвинуваченим, дія якого закінчується з моменту прийняття судового рішення (вироку) у справі.
Отже, захисник ОСОБА_4 всупереч положенням, передбаченим п.п.1, 2 ч.1 ст.50 КПК, не надав Суду оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження про надання правової допомоги в даному провадженні та обсяг його повноважень відповідно до вимог КПК.
Статтею 427 КПК, пунктом 4 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
- обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, захисник ОСОБА_4 подав скаргу, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судових рішень з огляду на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що відповідно до положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Захисник ОСОБА_4 у скарзі також вказує на не врахування судом першої інстанції прохання прокурора призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, але при цьому не навів обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень щодо суворості призначеного покарання та в чому полягає явна несправедливість призначеного обвинуваченому покарання.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .
Тому, з урахуванням зазначеного, є обґрунтовані підстави для залишення без руху касаційної скарги захисника ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 5 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2018 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3