Справа № 308/6974/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 08.06.2018 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000379 від 27.03.2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Ужгород, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученої, пенсіонерки, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000379 від 27.03.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

З обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, знаючи, що оформлене доручення на її ім`я, видане 16.03.2018 року власником автомобіля «Oleksandr Potachnyk», яке зареєстроване за № О2018/2567473, завірене підписом та печаткою нотаріуса «JUDr. MIROSLAV BUCKO», є підробленим, використала підроблений документ доручення на право користування транспортним засобом.

24.03.2018 року, о 20 год. 08 хв., в зону митного контролю митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «в`їзд в Україну» пасажирського напрямку прибув автомобіль «Volkswagen Passat», р.н.з. Словаччини НОМЕР_1 , 2005 року випуску, під керуванням громадянина України ОСОБА_6 . В якості пасажира в даному транспортному засобі слідувала ОСОБА_4 .

Як підставу для переміщення вищевказаного легкового автомобіля через митний кордон України, ОСОБА_4 . Закарпатській митниці ДФС подала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.10.2012 року та доручення на право користування транспортним засобом від 16.03.2018 року № НОМЕР_3 , видане власником автомобіля Oleksandr Potachnyk ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завірене підписом та печаткою нотаріуса «JUDr. MIROSLAV BUCKO». Зазначений транспортний засіб виведено із смуги руху «зелений коридор» в смугу руху «червоний коридор».

Під час митного контролю, при перевірці поданих ОСОБА_4 документів, як підстави для переміщення через митний кордон України легкового автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н.з. Словаччини НОМЕР_1 , 2005 року випуску, виникли сумніви, щодо достовірності доручення на право користування транспортним засобом.

В ході проведення перевірки правомірності переміщення через митний кордон України легкового автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н.з. Словаччини НОМЕР_1 , 2005 року випуску, управлінням протидії митним правопорушенням підготовлений запит на адресу нотаріуса ««JUDr. MIROSLAV BUCKO» з метою встановлення достовірності доручення на право користування автомобілем. Під час відправлення запиту за допомогою мережі Інтернет на офіційну електронну пошту надійшов звіт про збій надсилання листа адресату.

В подальшому під час перевірки через офіційний сайт «notar sk» встановлено відсутність нотаріуса «MIROSLAV BUCKO» в списках зареєстрованих нотаріусів в Словацькій Республіці. Згідно з сайтом «firemny portal» остання дата актуалізакції нотаріуса «MIROSLAV BUCKO» є 20 березня 2015 року. Крім того, структура номера реєстрації доручення повинна містити на початку порядковий номер, після того зазначений календарний рік, тоді як до митного контролю Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 подано доручення, де структура номера реєстрації доручення навпаки, а саме, спершу зазначений календарний рік, а після порядковий номер реєстрації. Тобто, проведеною перевіркою встановлено відсутність нотаріуса «MIROSLAV BUCKO» в реєстрі Словацької Республіки та наявність ознак підробки доручення на право користування транспортним засобом від 16.03.2018 року № О2018/2567473.

Таким чином, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків знаючи, що оформлене доручення на її ім`я, видане 16.03.2018 року власником автомобіля «Oleksandr Potachnyk», яке зареєстроване за номером № НОМЕР_3 , завірене підписом та печаткою нотаріуса «JUDr. MIROSLAV BUCKO», є підробленим, використала підроблений документ доручення на право користування транспортним засобом від 16.03.2018 року, зареєстроване за номером № НОМЕР_3 , шляхом подання органу доходів і зборів України, як підстави для переміщення з приховуванням від митного контролю через митний кордон України легкового автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н.з. Словаччини НОМЕР_1 , 2005 року випуску, Vin-код НОМЕР_4 .

З огляду на викладене, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 08.06.2017 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачена у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, розкаялася у вчиненому та просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 08.06.2017 року вбачається, що прокурор та підозрювана виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 358 КК України та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, а також беззастережно визнала винуватість в обсязі підозри у кримінальному провадженні, сприяла досудовому розслідуванню. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України у виді накладення штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачена та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання..

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , не встановлено.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальних витрат немає.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 червня 2017 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000379 від 27.03.2018 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити їй покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речовий доказ: доручення на право користування транспортним засобом від 16.03.2018 року № О2018/2567473, видане власником автомобіля Oleksandr Potachnyk ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завірене підписом та печаткою нотаріуса «JUDr. MIROSLAV BUCKO», що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1