АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справи: 656/641/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
провадження №11-кп/791/530/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А

іменем України

10 липня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000127 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 29 березня 2018 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України за та виправдано у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Вирішено питання про речові докази.

в с т а н о в и л а:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 12 червня 2017 року близько 13 год. 00 хв., шляхом вільного доступу, перебуваючи на території центрального ставку, який розташований між вулицями Миру та Дружби в смт Іванівка, Іванівського району, Херсонської області, де переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, з лівої кишені штанів, в які була одягнена ОСОБА_9 , таємно викрав гроші в сумі 2200 грн, купюрами номіналом 500 грн. та 200 грн. які належали ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність вироку щодо ОСОБА_8 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів указує, що органами досудового розслідування доведено викрадення грошових коштів потерпілої ОСОБА_9 саме ОСОБА_8 , оскільки факт наявності у нього грошових коштів ніким не підтверджується, а лише показаннями самого обвинуваченого. Судом не прийнято до уваги та не дано належної оцінки показанням потерпілої ОСОБА_9 та її заяві про те, що у викраденні у неї грошових коштів вона підозрювала ОСОБА_8 .. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що вони о 14 годині бачили у ОСОБА_8 грошові кошти номіналом 500 грн., тобто після крадіжки грошей у потерпілої. Свідок ОСОБА_12 показав, що зранку у Тимчука грошей не було, а потім після зустрічі ОСОБА_9 з`явилися. Після затримання у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено грошові кошти у суму 1526 грн., який показав, що гроші взяв у своїй матері, якими спростовуються його показання про те, що вилучені гроші належать йому, якими він повинен був розрахуватися за доставку товару, тоді як свідок ОСОБА_13 показала, що доставки товару в цей день не було. Враховуючи викладене, вважає, що висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, є хибним та не ґрунтується на матеріалах провадження. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заслухавши доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги прокурора, з наведених в ній підстав, та просила ухвалити новий вирок, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а вироку суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про виправдання ОСОБА_8 за ч. ст. 185 КК України у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, є належним чином мотивованими, а вирок суду - законним та обґрунтованим.

Такий висновок суду ґрунтується на досліджених під час судового розгляду доказах у їх сукупності, наданих стороною обвинувачення, яким дано належну оцінку, які не доводять винуватість ОСОБА_8 ..

Доводи сторони обвинувачення про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, є непереконливими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Твердження в апеляційній скарзі прокурора про те, що судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 були порушені вимоги ст.374 КПК України, є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами провадження, оскільки у вироку зазначено формулювання обвинувачення, яке було пред`явлено ОСОБА_8 , і визнано судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, і все це належним чином мотивовано. У резолютивній частині вироку зазначено рішення про визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання за відповідною статтею кримінального закону, і з яких підстав.

Дослідивши під час судового розгляду докази, надані стороною обвинувачення, суд першої інстанції дійшов висновку, що висунуте ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не знайшло свого підтвердження, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 не визнав себе винним у вчиненні крадіжки грошей та показав, що 12.06.2017 року зранку до нього додому прийшов ОСОБА_12 та вони пішли на ринок за цигарками. З собою у нього були кошти в сумі 2000 грн., купюрами по 500 грн. та десь 40 грн. дрібними купюрами, що лежали в кишені його штанів. На ринку ОСОБА_12 залишився біля кафе «Молодіжне», а він зайшов до магазину ПП «Міюц», де купив пачку цигарок «Кемел» за 30 грн. Біля кафе їх пригостили пивом. Потім він разом з ОСОБА_12 знову зайшов до магазину ПП «Міюц», де він у борг взяв дві пачки цигарок «Кемел» та пиво. Брав у борг, бо не хотів показувати ОСОБА_12 , що в нього є з собою велика сума коштів. Під час вживання пива біля ринку до них підійшла ОСОБА_9 та запропонувала відпочити на ставку. Вони погодилися та пішли на центральний ставок, а ОСОБА_9 пішла до банку «Ощадбанк». Згодом ОСОБА_9 підійшла до них на ставок та принесла з собою їжу та пляшку горілки, яку вони розпили. Під час спілкування на ставку ОСОБА_9 декілька разів на мобільний телефон дзвонила жінка на ім`я ОСОБА_14 та прохала віддати борг. Потерпіла відлучалася на 5 хвилин, як пояснювала остання, щоб віддати борг жінці на ім`я ОСОБА_14 . Грошей у ОСОБА_9 не бачив, при ньому потерпіла грошей не доставала. Згодом ОСОБА_9 запропонувала покупатися у ставку, зняла штани та пішла купатися, він теж роздягнувся та пішов купатися. Не бачив, чи купався ОСОБА_12 , оскільки поплив відразу до середини ставка, коли виходив на берег, то ОСОБА_12 був вже на березі одягнутий та допомагав потерпілій вийти з води. Після купання ОСОБА_9 прилягла та заснула. ОСОБА_12 намагався її розбудити, але вона не вставала. Потім він з ОСОБА_12 пішов у бік ринку, де по дорозі зайшли у бар, щоб купити пива. Тоді він вирішив витратити свої гроші та у барі, щоб розрахуватися за пиво, дістав з кишені 500 грн. однією купюрою, проте у бармена не було здачі, тоді він дав 10 грн., які у нього були, а 6 грн. записав у борг. Потім пішли до ринку, де він зайшов до кафе «Молодіжне», щоб розміняти 500 грн., але там купюру не розміняли. Тоді він зайшов до магазину ПП «Міюц», де він вранці купував пиво та цигарки у борг, де віддав борг приблизно 100 грн. та купив дві пачки цигарок «Кемел». Потім зайшов до кафе «Молодіжне», де купив пляшку горілки, закуску, пиво для хлопців та сів відпочивати на лавочці, ОСОБА_12 з ним вже не було. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції, наділи наручники та відвезли у райвідділ поліції, де вилучили речі, які були у нього, а саме: чотири пачки цигарок «Кемел», одна з яких вже була розпакована, запальничку, мобільний телефон та гроші, що залишились.
При цьому суду стороною обвинувачення не було надано доказів, які б спростовували ці показання обвинуваченого, в тому числі щодо наявності у нього власних грошових коштів.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 підтвердила показання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо їх зустрічі, відпочинку на ставку, де вона разом з обвинуваченим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_12 вживали спиртні напої, наполягала на непричетності ОСОБА_8 до викрадення у неї грошей.

Потерпілої ОСОБА_9 показала, що 12.06.2017 року до обіду на території Іванівського ринку вона зустріла ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , з якими домовилась про розпивання спиртних напоїв на центральному ставку в смт. Іванівка. З цією метою вона пішла до відділення «Ощадбанку», зняла гроші в сумі приблизно 2460 грн., із яких: чотири купюри по 500 грн, дві купюри по 200 грн, решта дрібними. З цієї суми вона купила пляшку горілки, їжу та дала своїм дітям 200 грн. на солодощі. У неї залишились гроші в сумі 2130 грн, з яких: чотири купюри по 500 грн, одна купюра 100 грн, решта дрібними, які поклала в ліву кишеню своїх штанів та пішла на ставок. На ставку вона разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 вживала спиртні напої. Під час відпочинку вона відлучалася на декілька хвилин, щоб віддати борг в сумі 100 грн. жінці на ім`я ОСОБА_14 . Гроші діставала з кишені в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .. Коли повернулася, то запропонувала покупатися у ставку, зняла штани, де були гроші, та зайшла у воду, через 2-3 хвилини купатися зайшов ОСОБА_8 , а ОСОБА_12 залишився на березі. Після купання вдягнула штани, прилягла та заснула, наявність грошей в кишені не перевіряла. Коли прикинулася, то біля неї вже нікого не було, тоді вона зайшла до найближчого бару, де і виявила відсутність грошей у кишені штанів. Про крадіжку грошей повідомила в поліцію, у своїй заяві вказувала на причетність до крадіжки ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , оскільки тільки вони були з нею на ставку. У подальшому, перебуваючи в поліції вона бачила, що до поліції був доставлений ОСОБА_8 , у якого в кишені були гроші купюрами по 500 грн. та дрібні купюри. Цивільний позов не заявляла, оскільки вважає, що ОСОБА_8 не міг вчинити крадіжку грошей. Знає обвинуваченого як забезпечену людину.
Свідок ОСОБА_12 надав показання про обставини події, які не суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 з приводу їх зустрічі, відпочинку на ставку, де вони вживали спиртні напої, та не вказував на ОСОБА_8 як особу, яка вчинила крадіжку грошей у потерпілої. Він не бачив, щоб ОСОБА_8 брав гроші у потерпілої.
Свідок ОСОБА_10 показала, що 12.06.2017 року о 10 годині до неї в магазин зайшов ОСОБА_8 та придбав пачку цигарок за 31 грн, за яку розрахувався готівкою. Через деякий час приблизно о 11 годині він зайшов разом з ОСОБА_12 та взяв дві пачки цигарок в борг. У цей же день приблизно о 14 годині до магазину знову зайшов ОСОБА_8 , який був у стані алкогольного сп`яніння, та віддав борг у сумі 96 грн та купив пачку сигарок, для розрахунку надав купюру номіналом 500 грн..

Ці ж обставини підтвердив свідок ОСОБА_12 , який разом з ОСОБА_8 заходив в магазин, де той купив цигарки в борг.

Свідок ОСОБА_11 показав, що до нього після обіду до бару «Норма» в смт. Іванівка зайшли ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .. Останній дав йому купюру номіналом 500 грн. та хотів придбати пляшку пива, але він (свідок) не міг розрахуватися з ним. Тоді ОСОБА_15 дав йому 10 грн., а 6 грн. він записав йому у борг.
Свідок ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_8 є її сином, у якого на ринку є торгівельний кіоск. 12.06.2017 року вона на прохання сина відкрила його кіоск, але він на роботу не прийшов. У її сина завжди є кошти, оскільки він окремо займається підприємницькою діяльністю.

Свідок ОСОБА_16 показав, що 12.07.2017 року зранку пасинок ОСОБА_8 пішов на ринок та повідомив, що до нього на приїдуть представники з торговельної бази, з якими йому потрібно розрахуватися за товар, але в цей день на ринку його не бачив.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 показали, що вони як поняті приймали участь при вилученні працівниками поліції речей у обвинуваченого ОСОБА_8 , у якого було вилучено гроші, з яких були дві купюри по 500 грн. та 200 грн., а також цигарки. При цьому ОСОБА_8 заперечував вчинення крадіжки грошей та пояснив, що він підприємець і ці гроші належать йому.

Згідно протоколу затримання від 12.07.2017 року, у ОСОБА_8 вилучено гроші у сумі 1526 грн., з яких дві купюри по 500 грн та 200 грн., одна купюра 50 грн., 3 купюри 20 грн. одна купюра 10 грн., дві купюри по 2 грн. та 1 грн., а також 4 пачки цигарок, запальничку, мобільний телефон.

Крім того, в судовому засіданні, яке відбулося 05.10.2017 року, потерпіла ОСОБА_9 не підтвердила викрадення у неї грошових коштів на суму 2200 грн., яка зазначена в обвинувальному акті, навпаки заперечувала встановлений органами досудового розслідування розмір викраденої суми грошей, показала, що у неї було вкрадено 2130 грн., та заперечувала причетність ОСОБА_8 до вчинення цього злочину.

Свідок ОСОБА_13 показала, що грошові кошти у обвинуваченого є постійно, оскільки він особисто кожного дня здійснює продаж товарів на ринку. Кожного дня відбувається розрахунок за поставку товарів. У день вчинення злочину також мав здійснюватися розрахунок з постачальниками товару. Ці ж обставини підтвердив свідок ОСОБА_19 , а отже відсутні підстави вважати, що у обвинуваченого не було при собі власних коштів у сумі 2000 грн., якими спростовуються твердження прокурора про те, що свідок ОСОБА_13 підтвердила відсутність у ОСОБА_8 власних грошових коштів та доставки тому товару в день його затримання.

Наведені вище показання потерпілої, свідків, дані протоколу затримання у своїй сукупності не містять достатніх фактичних даних, які б викривали ОСОБА_8 вчиненні крадіжки грошей у потерпілої ОСОБА_9 , а факт вилучення у ОСОБА_8 грошей безперечно не свідчить про їх належність потерпілій, і це вона не підтвердила під час судового розгляду, про що правильно зазначено у вироку.

Належність та допустимість, наведених доказів обвинувачення, а саме показаній потерпілої та свідків щодо обставин події, прокурором не ставляться під сумнів.
Отже, під час судового розгляду стороною обвинувачення не було надано належних, допустимих і достатніх доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 вчинив крадіжку грошей у потерпілої.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом не дана належна оцінка зібраним у кримінальному провадженню доказам, не відповідають дійсності.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції були ретельно досліджені всі докази, яким дано належну оцінку в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності, та зроблено мотивований висновок про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та обґрунтовано виправдано у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Відповідно до ст.62 Конституції України та ч.2, 4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності обвинувачення повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Отже, доводи прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та про необґрунтоване виправдання ОСОБА_8 , є такими, що суперечать встановленим обставинам кримінального провадження та наведеним доказам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, зокрема, при збиранні та дослідженні доказів, їх оцінки, які б були підставами для скасування або зміни вироку, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Вирок суду належним чином мотивований, має однозначні судження і не має припущень, його висновки конкретні і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 29 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 11 липня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 10 липня 2018 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2