Єд. унік. № 243/4556/16-к
Провадження № 1-в/243/185/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_4 із клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою обґрунтовуючи тим, що 22 червня 2016 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області його було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки. Вироком колегії судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2016 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначення йому покарання було скасовано та ухвалено новий вирок в частині призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. Вказаний вирок було направлено до Слов`янського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для виконання. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2018 року подання Слов`янського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо направлення ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі було задоволено.
Заявник вказує про те, що він не має можливості відбувати покарання у вигляді обмеження волі оскільки після набрання вироком законної сили стан його здоров`я значно погіршився, він хворіє тяжким хронічним захворюванням, пов`язаним з ураженням суглобів, у зв`язку із чим він постійно повинен проходити огляди у ревматолога. Окрім того, на утриманні ОСОБА_4 перебувають непрацездатні батьки, які є інвалідами і потребують постійного догляду. Просить суд звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року у зв`язку із хворобою.

ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені вище. Додав довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 07 серпня 2018 року, згідно якої ОСОБА_4 є особою з інвалідністю третьої групи.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні не підтримав клопотання засудженого та вважав його необгрунтованим. Додав, що хвороба, на яку вказує заявник, згідно якої його може бути звільнено від відбування покарання, не входить до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання необґрунтоване і задоволенню не підлягає із наступних підстав.
Ст. 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Згідно Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.
Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.
З урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.
Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
Як вбачається з виписки з медичної картки № 2265/974 стаціонарного хворого ОСОБА_4 було поставлено діагноз дебют ревматоідного артриту з

ураженням суглобів (поліартрит) сосудів (васкуліт) (а.с.8-9) з чого слідує, що згідно стану здоров`я засуджений не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання затверджений спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року.
Окрім того, в матеріалах справи міститься акт від 23 квітня 2018 року про те, що засуджений здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_6 , яка згідно довідки міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 17 грудня 2007 року є особою з інвалідністю третьої групи та за батьком ОСОБА_7 , який згідно довідки міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 19 січня 2017 року є особою з інвалідністю другої групи (а.с.5-7).
Більш того, здійснення засудженим догляду за непрацездатними батьками, які є особами з інвалідністю, також не є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання.
Також в порушення вимог ч. 5 ст. 154 КВК України клопотання про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою подано засудженим, а не начальником органу або установи виконання покарань.
У зв`язку з викладеним, суд, враховуючи тяжкість захворювання, що було діагностовано в засудженого ОСОБА_4 , тяжкість та характер вчиненого ним злочину, його поведінку під час відбування покарання, ступінь виправлення, не знаходить підстав для звільнення засудженого від покарання за хворобою.
На підставі ст. 84 КК України, ст. 152, 154 КВК України, та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1