АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/321/18 Справа № 202/997/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №002683 від 20.11.2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваної ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року, та заперечення на вказану апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровська, яка має середню спеціальну освіту, працююча до засудження секретарем-референтом ТОВ «Агро-Овен», розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима, останній раз:

-16.08.2016 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі, -

Засуджена -за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень;

-за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2016 року, та призначено їй остаточне покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі та штрафу, в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винною та засуджено за те, що вона, у невстановленому розслідуванням місці та невстановлений час знайшла паспорт громадянина України серійний номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_10 . В подальшому у неї виник злочинний умисел на підроблення даного документу, з метою його використання. Реалізуючи злочинний умисел, умисно підробила шляхом зміни фотокартки на першій сторінці паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого громадянину України - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 14.02.2008 року, на свою особисту.

12.10.2016 року ОСОБА_8 зателефонувала на мобільний телефон до потерпілої ОСОБА_11 з метою покупки париків. В той же день, приблизно о 13 годині вона приїхала за адресою мешкання гр. ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 та з метою увійти в довіру придбала у неї три перуки, сплативши грошові кошти.

В подальшому, вирішила заволодіти чужим майном шляхом введення ОСОБА_11 в оману, використовуючи завідомо підроблений документ, а також надаючи своїм діям ознак законності, беручи тимчасово майно із зобов`язанням його повернення, не плануючи повернути майно в майбутньому, вчинила шахрайство із використанням підробленого документа за наступних обставин.

Приблизно о 19 годині 19.11.2016 року ОСОБА_8 , знаходилась у приміщенні вказаної квартири, попрохала ОСОБА_11 дати їй декілька перук, довіряючи та будучи впевненою в правомірності дій малознайомої жінки, оскільки раніше вже продавала їй перуки, нічого не підозрюючи про її злочинні наміри, добровільно передала останній шиньйони та декілька перук.

ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_11 вищезазначене майно, з місця події зникла разом з ним, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 шкоду на загальну суму 1619,09 гривень.

В апеляції:

-обвинувачена ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та доказанність її вини просить вирок суду змінити у зв`язку, з невідповідністю, на її думку, призначеного судом покарання тяжкості правопорушення та особі обвинуваченої.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції маючи вибір між штрафом, виправними роботами, обмеженням волі та позбавленням волі, за умов щирого каяття призначив їй покарання, позбавлення волі. Просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор, який брав участь при розгляді справи судом першої інстанції вказує на те, що вирок суду на його думку, є законним, обґрунтованим, та призначене покарання відповідає фактичним обставинам справи та особі обвинуваченої. Просить апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення , а вирок суду без змін, думку обвинуваченої та її захисника, які кожен окремо прохали задовольнити апеляційну скаргу, вирок суду скасувати, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги,та заперечення до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,за обставин, викладених у вироку суду, а також юридична кваліфікація скоєного не оскаржуються, , а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Перевіряючи доводи обвинуваченої про обґрунтування застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченої, колегії суддів зазначає.

Зі змісту Закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, випливає, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Також, слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд врахував тяжкість вчинених нею злочинів, дані про особу, в тому числі і ті, на які вона посилається у своїй апеляційній скарзі, всі обставини провадження, з урахуванням чого призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції інкримінованих статей, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Не дивлячись на те, що обвинувачена після вчинення злочинів, активно сприяла їх розкриттю, щиро розкаялась у вчинених кримінальних правопорушеннях. Районний суд в той же час правильно врахував, що ОСОБА_8 ,будучи неодноразово засудженою, в тому числі і за корисливі злочини, в черговий раз повторно вчинила кримінальні правопорушення із корисливих міркувань.

При визначенні виду та розміру покарання, районний суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої та середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_8 , яка раніше судима за корисливі злочини, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Суд врахував обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої: щире каяття, яке передбачена ст.66 КК України.

У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання за злочини , передбачені ч. 1, 4 ст. 358 КК України, є рецидив злочину.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої, районний суд правильно призначив ОСОБА_8 покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України та штрафу в межах санкції ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України.

Тому рішення суду щодо виду та міри покарання, у вигляді 2 років позбавлення волі, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України. Підстав для застосування до неї більш м`якого покарання не вбачається.

Як видно з вироку районного суду, він є належно вмотивованим, обґрунтованим та законним.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченої, колегія суддів розцінює, як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній станом на 20.06.2017р., зараховано ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 12.12.2016 року до 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

Отже апеляційна скарга ОСОБА_8 , з наведених підстав, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року, відносно ОСОБА_8 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4