Справа № 214/3409/18
1-м/214/1/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, ухваленого щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засудженого за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.30 ч.3 228.1 ч.5 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму,
ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з Міністерства юстиції України надійшло клопотання про приведення у відповідність із законодавством України вироку Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017, ухваленого щодо громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивоване тим, що 03.05.2018 наказом Міністерства юстиції України №1392/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 16.02.2018 року за №06-21875/18.
ОСОБА_5 засуджено вироком Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017 до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі, вчинений групою осіб в особливо великому розмірі), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_5 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №10 УФСВП Росії по Саратовській області». Кінець відбуття строку покарання - 23.11.2024.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.3 ст.609, ч.1 ст.610 КПК України, в клопотанні Міністерством юстиції України ставиться питання про:
1) визначення норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вироком Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017;
2) визначення строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі вироку Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017; визначення початку строку відбування покарання.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, врахувавши вимоги Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та кримінального закону.
Захисник у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання та приведення у відповідність із законодавством України вироку Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017.
В клопотанні також заявлено про його розгляд у судовому засіданні без участі представника Міністерства юстиції України, участь якого згідно з ч.1 ст.610 КПК України, не є обов`язковою.
Відповідно до доданих до клопотання матеріалів засуджений ОСОБА_5 подав заяву, в якій просить перевести його для подальшого відбуття покарання в Україну, громадянином якої він є.
Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, який вважав, що клопотання підлягає задоволенню, дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню з таких підстав.
При зверненні до суду з клопотанням, Міністерством юстиції України дотримані вимоги ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, а також вимоги ч.2 ст.610 КПК України, тому підстав для відмови в передачі засудженої особи в порядку, передбаченому ст.3 Конвенції, немає.
За змістом ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією тільки за таких умов: а) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; b) якщо рішення є остаточним; c) якщо на час отримання запиту про передачу засуджена особа має відбувати покарання впродовж як найменш шести місяців або якщо їй винесено вирок до ув`язнення на невизначений строк; d) якщо на передачу згодна засуджена особа або, коли з врахуванням її віку або фізичного чи психічного стану одна із двох держав вважає це за необхідне, - законний представник засудженої особи; e) якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території; f) якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи.
Частиною 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Виходячи з положень цієї Конвенції, Держава виконання вироку повинна забезпечити виконання вироку в повному обсязі, керуючись своїм законодавством, не погіршуючи становище засудженої особи; призначене покарання відбувається засудженою особою на підставі вироку суду держави винесення вироку; суд держави виконання вироку, виходячи з винесеного вироку, приймає рішення про його виконання; у строк покарання у вигляді позбавлення волі зараховується строк, відбутий у державі винесення вироку; якщо за законодавством держави винесення вироку за дане діяння граничний строк позбавлення волі є меншим, чим призначено вироком, суд держави виконання вироку визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений законодавством цієї держави за таке саме діяння.
Згідно з ч.1 ст.602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний, виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Під час судового розгляду встановлено, що згідно з вироком Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017 ОСОБА_5 визнаний винним за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму (а.с.5-13).
Відповідно до розпорядження, вирок Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017 щодо ОСОБА_5 набрав законної сили 12.09.2017 (а.с.14).
На теперішній час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виправній колонії ФКУ «Виправна колонія №10 УФСВП Росії по Саратовській області», що підтверджується довідкою про невідбуту частину покарання, з якої видно, що початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 24.11.2016, кінець відбуття строку покарання 23.11.2024. Станом на 16.01.2018 відбуто 01 рік 01 місяць 22 дні, до відбуття залишилось 06 років 10 місяців 07 днів (а.с.17).
Засуджений ОСОБА_5 особисто у своїй заяві виявив бажання про переведення його для подальшого відбування покарання у виправну установу, розташовану на території України, громадянином якої він є. З виписками з кримінального законодавства ознайомлений. Юридичні наслідки передання його для подальшого відбування покарання до України йому роз`яснені та зрозумілі (а.с.15, 16).
Згідно з довідкою Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, відповідно до ст.3 ЗУ «Про громадянство України» (а.с.23).
За інформацією, яка міститься в матеріалах клопотання, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до вимог ч.3 ст.609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Згідно з положеннями п.2 ч.4 ст.610 КПК України, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком іноземної держави.
ОСОБА_5 засуджений вироком Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність (а.с.5-13).
Приводячи вирок суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України і визначаючи статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, суд приходить до висновку, що діяння, за які ОСОБА_5 засуджено вироком Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017 за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації, яке кваліфіковане, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі, при цьому злочин не був доведений до кінця через незалежні від цієї особи обставини, відповідає ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України.
Санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, санкція ч.5 ст.228.1 КК РФ передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років.
Оскільки ч.3 ст.30 КК Російської Федерації за змістом відповідає ч.3 ст.15 КК України, з урахуванням правил ч.3 ст.68 КК України, якою встановлено, що особам, яким призначається покарання за вчинення замаху на злочин, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що з огляду на міру покарання, яка призначена російським судом ОСОБА_5 за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації у виді позбавлення волі строком на 8 років, не буде суперечити вимогам ч.1 ст.10 та ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком суду, ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років, що не перевищує двох третин максимального строку, передбаченого санкцією ч.3 ст.307 КК України.
Таким чином, враховуючи, що вчинене засудженим ОСОБА_5 діяння за вироком суду Російської Федерації є злочином, відповідальність за який також передбачена Кримінальним кодексом України, і сам засуджений згодний на його передачу до України для подальшого відбуття покарання, суд приходить до висновку, що є всі достатні та законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.
Як зазначалося вище, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, законодавством України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна засудженого.
В той же час, статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
За таких підстав, враховуючи положення ст.11 Конвенції, при приведенні вироку Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017 у відповідність до законодавства України, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_5 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 відповідно до вироку Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017, відраховувати з 24.11.2016.
Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9-11 Конституції України, Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст.603, 609, 610 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.30 ч.3 228.1 ч.5 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вироку Каширського міського суду Московської області від 31.08.2017, відраховувати з 31.08.2017.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерства юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україну.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1