Справа № 713/2031/17
Провадження №1-кп/713/33/18
ВИРОК
іменем України

17.09.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , цивільного позивача ОСОБА_9 , представника цивільного позивача ОСОБА_10 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000500 від 21.07.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_2 , з освітою загальною середньою, одруженого, працюючого водієм ФОП ОСОБА_11 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 21 липня 2017 року приблизно о 8 годині 10 хвилин, керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки «IVECO - MAGIRUS», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Шевченка в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області , зі сторони с. Чорногузи в напрямку села Іспас.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя, безпосередньо перед яким розташований дорожній знак 2.1 « Дати дорогу», водій ОСОБА_6 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, не здійснив повної зупинки транспортного засобу перед нерівнозначним перехрестям, а дальше продовжив свій рух, при цьому виконуючи маневр лівого повороту з виїздом на вул. Іспаську не надав перевагу у русі автомобілю марки «ВАЗ 21082, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався по вищевказаній вулиці, в межах своєї смуги руху зі сторони с. Іспас в напрямку с. Чорногузи, де допустив зіткнення із останнім .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки « ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 :

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинено смерть, яка настала від геморагічного шоку, причиною якого послужила закрита тупа травма грудної клітки та черева з ушкодженням внутрішніх органів.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спричинено смерть, яка настала від геморагічного шоку, причиною розвитку якого послужила закрита тупа травма грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів.

Обвинувачений ОСОБА_6 ДТП скоїв в результаті порушення вимог п.п. 1.5., 2.3 (б), 2.9 (а), 16.11 встановлених «Правилами дорожнього руху», які вимагають від водія: п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.16.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу,що рухається на другорядній дорозі,повинен дати дорогу транспортним засобам,які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що він порушив правила дорожнього руху, від яких померло двоє людей ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 .. Щиро кається, просить у рідних вибачення, шкодує про вчинене також просив суд суворо не карати, тобто не позбавляти волі . Матеріальну та моральну шкоду потерпілим відшкодував.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч.3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 ..

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинений злочин є тяжким злочином.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_6 , характеризується виключно з позитивної сторони, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував потерпілим моральну та матеріальну шкоду, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що ґрунтується на повному визнанні ним вини та здійсненні добровільних дій під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, добровільне відшкодування шкоди завданої злочином потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом під час розгляду кримінального провадження , не встановлено.

За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Визначаючи вид та міру покарання, суд також виходить з того, що: вчинений злочин хоча і є тяжким, однак вчинений з необережності, також враховує притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 вперше, його молодий вік, позитивну характеристику з місця проживання, те, що він хворіє , в ході судового засідання дав правдиві та визнавальні показання, які узгоджуються між собою та доказами, активно сприяв встановленню об`єктивної істини по справі , позицію потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які не наполягали на суворому покаранні та просили не позбавляти останнього волі, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 матеріальну і моральну шкоду їм відшкодував і вони претензій морального та матеріального характеру до нього не мають, тому на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування цього покарання, при застосуванні ст.ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Ці висновки кореспондуються з положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.

Також з врахуванням всіх обставин кримінального провадження , суд вважає, що слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

По справі заявлено цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про вішкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням Позивач просить стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 28296,64 гривень суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В досліджених в ході судового засідання письмових доказах з достовірністю встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля ВАЗ 2108, державний номерний знак є НОМЕР_2 власником є ОСОБА_15 , інших доказів суду не надано. Таким чином суд вважає, що ОСОБА_12 є належним позивачем , а тому в позові необхідно відмовити.

Питання щодо судових витрат вирішити відповідно до ст.124 КПК України.

Речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України .

На підставі викладеного, ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (пять) позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбуття призначеного основного покарання, якщо він протягом 3-х (трьох) років не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про вішкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати на проведення судових експертиз в сумі 5536,72 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість гривень сімдесят дві копійки) гривень в дохід держави.

Автомобіль марки «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_2 , який зберігається на спеціальному майданчику Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП України в Чернівецькій області , повернути законному володільцю.

Вантажним автомобілем марки «IVECO - MAGIRUS», номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП України в Чернівецькій області , повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1