Справа № 308/6385/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0000151 від 05.04.2018 р. погоджене прокурором про застосування відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачево, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, менеджера з продаж ТОВ «Гранд», з вищою освітою, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 146 КК України,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням в кримінальному провадженні №0000151 від 05.04.2018 р. погоджене прокурором про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000151 від 05.04.2018, в якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Мукачево, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, менеджер з продаж ТОВ «Гранд», з вищою освітою, відповідно ст. 89 КК України вважається не судимий, обґрунтовано підозрюється у викраденні та незаконному позбавленні волі людини, вчинених організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Слідчий зазначає, що вказані матеріали кримінального провадження щодо підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України постановою прокурора від 05.04.2018 виділені із первинного кримінального провадження №0003440 від 10.12.2017.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , приблизно влітку 2017 року, з метою незаконного збагачення та самоутвердження в кримінальному оточенні шляхом вчинення на території Закарпатської області злочинів проти власності, волі, честі та гідності особи та інших злочинів, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, організував стійку злочинну групу, до складу якої увійшли як виконавці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Слідчий вказує, що 9 грудня 2017 року в період часу з 16:09 по 16:55 ОСОБА_6 знаходився разом із групою невстановлених осіб в барі-клубі «Маямі» по АДРЕСА_3 , де між ним виник словесний конфлікт із ОСОБА_13 , який знаходився у вказаному закладі разом із своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . На думку ОСОБА_6 його образив ОСОБА_13 тим, що не хотів визнати його кримінальним авторитетом, а тому в ОСОБА_6 виникли наміри з`ясувати стосунки пізніше.

У зв`язку із наведеним, ОСОБА_6 отримав від невстановлених осіб інформацію про приблизне місце проживання ОСОБА_14 в одній із квартир багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 , помилково вважаючи його братом ОСОБА_13 , та після 16:55 год. 09.12.2017 спланував вчинення викрадення ОСОБА_14 і незаконного позбавлення його волі з метою отримання від нього відомостей про місце знаходження ОСОБА_13 , для чого вирішив залучити учасників керованої ним злочинної групи.

Слідчий у клопотанні вказує, що для вчинення викрадення і незаконного позбавлення волі ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , діючи як організатор, отримував відомості про місце проживання потерпілого, способи під`їзду та від`їзду, в тому числі і шляхом особистого попереднього встановлення, здійснював розробку та втілення в життя злочинного плану організованої ним групи, який довів до відома всіх її учасників, організував та здійснював підбір та залучення нових учасників групи, визначив та розподілив функції кожного із них, при яких ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були безпосередніми виконавцями злочину, від яких вимагав чіткого виконання всіх своїх вказівок, особисто контролював та координував за посередництва ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в залежності від обстановки, діяльність групи, об`єднаної єдиним планом викрадення та незаконного позбавлення волі, брав участь у підборі часу, способу та місця вчинення злочину, способу взаємного інформування між членами групи, забезпечував групу необхідними транспортними засобами.

Так, ОСОБА_6 , діючи в складі організованої злочинної групи, спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , умисно, з метою втілення розробленого ним злочинного плану в реальність, спрямованого на незаконне збагачення та самоутвердження в кримінальному оточенні шляхом вчинення злочину проти волі, честі та гідності особи, відповідно до розподілу ролей кожного учасника злочинної організованої групи та визначених функцій, маючи на меті викрасти та незаконно позбавити ОСОБА_14 волі, 09.12.2017, в період з 22:00 по 23:00 год., для отримання інформації про точне місце проживання потерпілого, на автомобілі «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває в його користуванні та зареєстрований за його колишньою дружиною ОСОБА_16 , здійснив виїзд у м. Ужгород на вулицю Харківську та з`ясував, що на вказаній вулиці наявний лише один багатоквартирний будинок - АДРЕСА_5 , а тому були зроблені висновки, що ОСОБА_14 та імовірно ОСОБА_13 проживають саме в даному будинку. При спільних зустрічах та підготовці до вчинення злочину увечері 09.12.2017 та зранку 10.12.2017 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , обговоривши та розподіливши функції кожного при вчиненні злочину, обрали місце засідки для його вчинення подвір`я багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , а також спланували рух для під`їзду та від`їзду з місця злочину.

Продовжуючи планування вчинення злочину, ОСОБА_6 разом із іншими учасниками злочинної групи дійшли змови щодо необхідності стеження за будинком потерпілого та здійснення його викрадення 10.12.2017 в той час, коли він буде виходити із під`їзду будинку. З метою полегшення вчинення злочину та подолання імовірного опору потерпілого, ОСОБА_9 заздалегідь підготував пістолет «Форт 12Р», ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заздалегідь підготували металеві складні ножі, а невстановлені особи з числа ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 два пістолети «STALKER 917».

Слідчий зазначає, що керуючи організацією та підготовкою до вчинення злочину, ОСОБА_6 надав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 для поїздки до місця проживання ОСОБА_14 , відслідковування та здійснення його викрадення автомобіль «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , що перебуває в його користуванні та зареєстрований за його дружиною ОСОБА_19 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надав автомобіль «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває в його користуванні та зареєстрований за його колишньою дружиною ОСОБА_16 .

Таким чином, 10.12.2017, близько 8 години 05 хвилин, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на автомобілі «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 діючи узгоджено із іншими членами групи з метою вчинення спланованого злочину заздалегідь прибули на подвір`я будинку АДРЕСА_4 та відслідковували момент виходу ОСОБА_14 із під`їзду вказаного будинку.

Так, 10 грудня 2017 року о 10 години 40 хвилин, в той час, коли ОСОБА_14 вийшов із під`їзду власного будинку та сів до належного йому автомобіля марки Merсedes E200, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в складі організованої ОСОБА_6 групи з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , автомобілем «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 перекрили рух потерпілого на автомобільній дорозі в житловій зоні поряд із будинком №19, що по вул. Харківській в м. Ужгороді, а ОСОБА_20 автомобілем «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 заблокував автомобіль потерпілого із заду, після чого всупереч волі потерпілого, із застосуванням фізичного насильства, що полягало в стисканні шиї останнього, заламуванні рук, нанесенні ударів руками та ногами в різні частини тіла, а також погрожуючи застосуванням зброї, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 незаконно позбавили його волі, що полягало в поміщенні потерпілого ОСОБА_14 із належного йому автомобіля до транспортного засобу марки «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , заблокували вихід із автомобіля та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином незаконно, всупереч волі ОСОБА_14 перемістили його з одного місця до іншого, чим самим обмежили надані йому Конституцією України права на повагу до волі, а також права на свободу в частині вільного пересування особи.

Слідчий зокрема зазначає, що внаслідок протиправної спільної умисної діяльності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_14 був викрадений та у період із 10 год. 45 хв. 10.12.2017 незаконно утримувався та переміщувався в салоні автомобіля «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому він не бажав перебувати до моменту затримання членів організованої групи та визволення потерпілого працівниками поліції, що мало місце на вул. Собранецькій в м.Ужгороді о 11 год. 00 хв. 10.12.2017.

Слідчий вказує, на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у викраденні та незаконному позбавленні волі людини, вчинених організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Слідчий стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 10.12.2017, в якому зафіксована присутність підозрюваних та потерпілого біля автомобіля «Mercedes-Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 після його зупинки працівниками поліції, вилучена зброя виконавців злочину;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , а також протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 про насильне затягування його до автомобіля «Mercedes-Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 чотирма особами, які затримані, а також про участь у події іншого автомобіля - «Toyota Land Cruiser, 200», д.н.з. НОМЕР_1 , який перегородив його рух на початку кримінального правопорушення;

показаннями потерпілого ОСОБА_14 про перебування в барі «Маямі» 09.12.2017 напередодні кримінального правопорушення особи - «Жені Білого» ( ОСОБА_6 ) та конфлікт Жені із ОСОБА_13 (другом ОСОБА_14 );

показаннями потерпілого про те, що підозрювані під час незаконного його позбавлення волі з`ясовували місце знаходження ОСОБА_21 , з яким напередодні був конфлікт із ОСОБА_22 ;

показаннями свідка ОСОБА_13 про перебування «Жені Білого» в барі «Маямі» 09.12.2017 та конфлікт із ним, а також про погрозу ОСОБА_23 ще розібратись із ним;

протоколом впізнання осіб за фотознімками, в ході якого ОСОБА_13 впізнав фотографію ОСОБА_24 як чоловіка, який назвав себе ОСОБА_25 , 09.12.2017 знаходився в барі «Маямі» та висловлював свої обурення в сторону ОСОБА_13 ;

показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що напередодні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_14 , 09.12.2017, близько 23:00 на подвір`я багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , де проживають потерпілий та свідок, приїхав джип, схожий на «Toyota Land Cruiser» та водій, якого він зможе впізнати, з`ясовував у нього інформацію про наявність ще багатоквартирних будинків на вказаній вулиці (№19 єдиний багатоквартирний будинок на вул. Харківській), в автомобілі знаходились й інші особи;

протоколом впізнання осіб за фотознімками, в ході якого ОСОБА_26 впізнав фотографію ОСОБА_24 як чоловіка, який напередодні кримінального правопорушення приїжджав за кермом автомобіля, схожого на «Toyota Land Cruiser» та збирав інформацію про наявність ще багатоквартирних будинків на вказаній вулиці ( АДРЕСА_5 );

протоколами допитів свідків та очевидців викрадення ОСОБА_14 , а саме: ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які підтверджують насильне викрадення потерпілого та участь у події двох автомобілів, злагоджену роботу осіб із обидвох автомобілів;

протоколом огляду виявленого після події в Мукачівському районі автомобіля «Toyota Land Cruiser, 200», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому виявлені копії паспортів ОСОБА_8 , постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6

протоколом огляду речового доказу мобільного телефону члена ОЗГ ОСОБА_10 , в ході якого при огляді флеш-картки виявлено фотознімки із зброєю, тактичними тренуваннями учасників групи, в тому числі наявний фотознімок особи, схожої на ОСОБА_6 під час тактичних тренувань та автомобіля «Mercedes-Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 ;

документами на оптичному носієві, отриманими в ході тимчасового доступу до речей і документів оператора «ВФ України» про зв`язки номерів телефонів, якими користувались підозрювані та протоколом огляду даної інформації, якими підтверджуються тісні зв`язки організатора ОСОБА_6 із іншими членами організованої злочинної групи, в тому числі і напередодні злочину відносно ОСОБА_14 , з`єднань під час збору виконавців та після вчинення злочину, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні вказує, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 організував злочин із застосуванням зброї, що супроводжувався насильством над потерпілим, обмеженням його прав і свобод, порушенням впорядкованого функціонування суспільних відносин.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у складі організованої злочинної групи, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 3 ст. 146 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним.

Окрім вище зазначеного, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема вироком суду від 03.01.1997 він визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 69 (бандитизм), ч.3 ст.144 (вимагательство), 17, ч.3 ст.144 (готування до вимагательства), ч.2 ст.215-3 (незаконне заволодіння транспортним засобом) КК 1960 р, однак на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний злочин, таким чином є ризики того, що ОСОБА_6 зможе і надалі продовжувати злочинну діяльність, вчинити й інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти волі, честі та гідності особи, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення ряду злочинів, тому існують ризики і в тому, що він особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань.

Ризик того, що ОСОБА_6 , буде переховуватися підтверджується тим, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування і на даний час, оскільки на неодноразові виклики він не з`являється та не повідомляє про причину своєї неявки. Про інтерес правоохоронних органів у зв`язку із підозрою у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення йому відомо, адже 05.02.2018 після підписання повідомлення про підозру і до його вручення ОСОБА_6 покинув територію України. 05.02.2018 у порядку ч.1 ст.278, ч.3 ст.111, ч.1, ч.2 ст.135, ч.1 ст.136 КПК України письмове повідомлення про підозру разом із повісткою про виклик надіслано поштою за місцем проживання ОСОБА_6 , додатково направлено копію повідомлення про підозру житлово-експлуатаційній організації за місцем реєстрації проживання підозрюваного для вручення, однак він за викликом не з`явився, а відомості про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, відсутні. Таким чином, органом досудового розслідування вжито заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , як цього вимагає ч.1 ст.42 КПК України.

13.02.2018 оголошено розшук ОСОБА_6 в матеріалах кримінального провадження наявна постанова про оголошення його в розшук та листи-підтвердження із підрозділів міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції за вих. №IP/5044/18/g13/16187 та вих.№711/106/13-2018 від 29.05.2018.

Враховуючи зазначене, слідчий стверджує, що є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із взяттям під варту, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства, а тому, просить суд обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання просили його задовольнити з наведених підстав та відповідно наданих доказів.

У судовому засіданні з розгляду клопотання захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Просила відмовити в задоволенні такого клопотання, враховуючи, що ОСОБА_6 не має наміру ухилятись від слідства, дійсно знаходиться на лікуванні за межами України, але планує повернутись додому.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000151 від 05.04.2018, в якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у викраденні та незаконному позбавленні волі людини, вчинених організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Вказані матеріали кримінального провадження щодо підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України постановою прокурора від 05.04.2018 виділені із первинного кримінального провадження №0003440 від 10.12.2017.

05 лютого 2018 року старшим слідчим в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора ОСОБА_3 , складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у викраденні та незаконному позбавленні волі людини, вчинених організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Будучи належним чином повідомлений про необхідність явки на 12.02.2018, 13.02.2018 року до слідчого управління, ОСОБА_6 у зазначений у повістці час не з`явився, за місцем проживання та місцем реєстрації відсутній, за місцем реєстрації було вручено повідомлення про підозру голові житлово-експлуатаційної організації 20.02.2018 року

Копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України було вручено захиснику адвокату ОСОБА_5 02.03.2018 року.

Крім того встановлено, що 05.02.2018 року ОСОБА_6 перетнув державний кордон України на автомобілі в Угорщину. 13.02.2018 оголошено розшук ОСОБА_6 .. На даний час є підтвердження оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у міжнародний розшук, адже в матеріалах кримінального провадження наявна постанова про оголошення його в розшук та листи-підтвердження із підрозділів міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції за вих. №IP/5044/18/g13/16187 та вих.№711/106/13-2018 від 29.05.2018.

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними досудовим слідством доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 10.12.2017, в якому зафіксована присутність підозрюваних та потерпілого біля автомобіля «Mercedes-Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 після його зупинки працівниками поліції, вилучена зброя виконавців злочину;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , а також протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 про насильне затягування його до автомобіля «Mercedes-Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 чотирма особами, які затримані, а також про участь у події іншого автомобіля - «Toyota Land Cruiser, 200», д.н.з. НОМЕР_1 , який перегородив його рух на початку кримінального правопорушення;

показаннями потерпілого ОСОБА_14 про перебування в барі «Маямі» 09.12.2017 напередодні кримінального правопорушення особи - «Жені Білого» ( ОСОБА_6 ) та конфлікт Жені із ОСОБА_13 (другом ОСОБА_14 );

показаннями потерпілого про те, що підозрювані під час незаконного його позбавлення волі з`ясовували місце знаходження ОСОБА_21 , з яким напередодні був конфлікт із ОСОБА_22 ;

показаннями свідка ОСОБА_13 про перебування «Жені Білого» в барі «Маямі» 09.12.2017 та конфлікт із ним, а також про погрозу ОСОБА_23 ще розібратись із ним;

протоколом впізнання осіб за фотознімками, в ході якого ОСОБА_13 впізнав фотографію ОСОБА_24 як чоловіка, який назвав себе ОСОБА_25 , 09.12.2017 знаходився в барі «Маямі» та висловлював свої обурення в сторону ОСОБА_13 ;

показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що напередодні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_14 , 09.12.2017, близько 23:00 на подвір`я багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , де проживають потерпілий та свідок, приїхав джип, схожий на «Toyota Land Cruiser» та водій, якого він зможе впізнати, з`ясовував у нього інформацію про наявність ще багатоквартирних будинків на вказаній вулиці (№19 єдиний багатоквартирний будинок на вул. Харківській), в автомобілі знаходились й інші особи;

протоколом впізнання осіб за фотознімками, в ході якого ОСОБА_26 впізнав фотографію ОСОБА_24 як чоловіка, який напередодні кримінального правопорушення приїжджав за кермом автомобіля, схожого на «Toyota Land Cruiser» та збирав інформацію про наявність ще багатоквартирних будинків на вказаній вулиці ( АДРЕСА_5 );

протоколами допитів свідків та очевидців викрадення ОСОБА_14 , а саме: ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які підтверджують насильне викрадення потерпілого та участь у події двох автомобілів, злагоджену роботу осіб із обидвох автомобілів;

протоколом огляду виявленого після події в Мукачівському районі автомобіля «Toyota Land Cruiser, 200», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому виявлені копії паспортів ОСОБА_8 , постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6

протоколом огляду речового доказу мобільного телефону члена ОЗГ ОСОБА_10 , в ході якого при огляді флеш-картки виявлено фотознімки із зброєю, тактичними тренуваннями учасників групи, в тому числі наявний фотознімок особи, схожої на ОСОБА_6 під час тактичних тренувань та автомобіля «Mercedes-Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 ;

документами на оптичному носієві, отриманими в ході тимчасового доступу до речей і документів оператора «ВФ України» про зв`язки номерів телефонів, якими користувались підозрювані та протоколом огляду даної інформації, якими підтверджуються тісні зв`язки організатора ОСОБА_6 із іншими членами організованої злочинної групи, в тому числі і напередодні злочину відносно ОСОБА_14 , з`єднань під час збору виконавців та після вчинення злочину, а також іншими матеріалами кримінального провадження та іншими матеріалами кримінального провадження.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тому існують ризики, а також бере до уваги те, що на даний час є підтвердження оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

В матеріалах кримінального провадження наявна постанова про оголошення його в розшук та листи-підтвердження із підрозділів міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції за вих. №IP/5044/18/g13/16187 та вих.№711/106/13-2018 від 29.05.2018, про оголошення його в міжнародний розшук.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Захисником не доведено та в судовому засіданні не було встановлено наявність підстав, які б обґрунтовували не можливість тримання під вартою та наявність підстав для відмови в застосуванні запобіжного заходу триманням під вартою, жодних підтверджень про перебування ОСОБА_6 на лікуванні за кордоном слідчому судді не надано.

Крім того, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, оскільки відповідно до ч.6 ст.193 КПК України лише після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 146 КК України, відсутність підозрюваного за місцем реєстрації та місцем свого проживання, у зв`язку з чим останній був оголошений у міжнародний розшук та вважає наявними підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0000151 від 05.04.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачево, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, менеджера з продаж ТОВ «Гранд», з вищою освітою, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця проведення кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1