Справа №643/5193/17
Пр. №1-кп/643/269/18
ВИРОК
Іменем України
29 травня 2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Корчіно Мамонтовського району Алтайського краю Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, росіянина, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, без визначеного місця мешкання на території України,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
ВСТАНОВИВ:
З 06.01.2017 р. ОСОБА_7 проживав в підвалі під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_1 разом зі своїми знайомими безхатченками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Крім того, з 17.02.2017 р. за вищевказаною адресою оселився їх знайомий ОСОБА_10 , останній також не мав визначеного місця мешкання.
24.02.2017 р. близько 23.50 год. ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння знаходився в підвалі під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_1 , де з приводу розподілу кімнатних тапок у ОСОБА_7 виникла побутова сварка з ОСОБА_10 , останній образливо висловлювався в бік ОСОБА_7 , чим в присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх відвідувача ОСОБА_11 принизив гідність ОСОБА_7 .
На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виниклих з ОСОБА_10 під час вищевказаної сварки, у ОСОБА_7 виник злочинний намір спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та, відчуваючи особисту неприязнь до останнього, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , ОСОБА_7 підійшов до сидячого на матраці обличчям до нього ОСОБА_10 , усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя і здоров`я останнього, діючи умисно та бажаючи діяти саме таким чином, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс з достатньою силою не менш як два удари руками по голові потерпілого ОСОБА_10 .
Побачивши побиття потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підійшов сзаду до ОСОБА_7 , та, з метою припинення протиправних дій останнього, руками схопив ОСОБА_7 за тулуб в області верхніх кінцівок, таким чином, утримуючи його руки.
В свою чергу, ОСОБА_7 не припиняючи свої протиправні дії, тобто побиття потерпілого ОСОБА_10 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, розпочав наносити з достатньою силою множинні удари ногами по голові та по передній поверхні грудної клітки ОСОБА_10 , який руками намагався прикритися від ударів.
Таким чином, за вищевказаних обставин, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: голови - важка черепно-мозкова травма у вигляді синців обличчя і волосистої частини голови, крововилив м`яких покривів голови з боку їх внутрішньої поверхні в скронево-тім`яній області справа і в лобово-скроневій області зліва, крововиливом під- і над оболонками (субдурально і субарахноїдально) і в тканину головного мозку із забієм правої гемосфери головного мозку; тулубу - синці по передній поверхні грудної клітки; кінцівок - синці , садна кінцівок. Травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Синці, садна тулуба і кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Злочинні дії ОСОБА_7 припинив ОСОБА_9 , який, захищаючи життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , утримуючи ОСОБА_7 за тулуб, оттягнув останнього в інший бік підвалу. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ліг спати там же, в вищевказаному підвалі, на матраці, однак не прокидався приблизно до 22.00 год. 25.02.2017 р., що занепокоїло ОСОБА_9 , який, зрозумівши, що ОСОБА_10 знаходиться без свідомості, викликав для потерпілого ОСОБА_10 лікарів екстреної медичної допомоги, які доставили потерпілого до ХМКЛШНМД ім. Мещанінова, де ІНФОРМАЦІЯ_2 в 18.30 год. настала смерть потерпілого ОСОБА_10 .
Причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 явилася важка черепно-мозкова травма, що ускладнилася у своїй течії набряком-набряканням-дислокацією ствола головного мозку.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину не визнав, пояснив, що тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не спричиняв, лише оборонявся від спричинення йому ударів ОСОБА_10 , у зв*язку з чим випадково вдарив останнього по обличчю. В ході судового розгляду доповнив свої покази, наполягав на тому, що ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження внаслідок падіння.
Вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за обставин, визнаних судом доказаними та викладеними у вироку, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:
Протоколом огляду місця події підвального приміщення під*їзду № 2 будинку АДРЕСА_1 від 26.02.2017 року та фототаблицею до нього, під час якого була вилучена подушка зі слідами речовини бурого кольору.
Протоколами пред*явлення особи для впізнання від 27.02.2017 року та фототаблицею до нього, згідно яких свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вказали на обвинуваченого, як на особу, яка спричинила ОСОБА_12 тілесні ушкодження.
Показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що 24.02.2017 року близько 23-50 год. він знаходився в одному приміщенні з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . ОСОБА_10 своєю поведінкою спровокував ОСОБА_7 , внаслідок чого останній наніс ОСОБА_10 удар кулаком в щелепу, після чого почав наносити удари руками та ногами в область тулуба. ОСОБА_9 прибіг з кухні та почав утримувати руки ОСОБА_7 , щоб припинити злочинні дії, але ОСОБА_7 продовжував намагатися нанести удари ногами ОСОБА_10 . Під час спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 не падав. Після конфлікту всі присутні в підвалі вживали алкогольні напої. Наступного дня викликали бригаду швидкої допомоги, оскільки ОСОБА_10 тяжко дихав.
Показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 24.02.2017 року близько 23-50 год. під час конфлікту ОСОБА_10 з ОСОБА_7 , він почав утримувати руки ОСОБА_7 та відтягувати останнього від ОСОБА_10 , але ОСОБА_7 продовжував намагатися наносити удари ногами останньому. Після конфлікту всі присутні в підвалі вживали алкогольні напої.
Показами свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 24.02.2017 року під час конфлікту ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , який продовжувався приблизно 10 хвилин, вона знаходилася на кухні з ОСОБА_9 та чула звуки перебранки та бійки. ОСОБА_9 заспокоював останніх. Після чого ОСОБА_10 вийшов до кухні, на обличчі була кров. Наступного дня ОСОБА_10 викликали бригаду швидкої допомоги.
Висновком експерта № 78-Ат/17 від 07.04.2017 року, згідно якого у ОСОБА_10 встановлені наступні тілесні ушкодження: - голови: важка черепно-мозкова травма у вигляді синців обличчя і волосистої частини голови, крововиливів м*яких покривів голови з боку їх внутрішньої поверхні в скронево-тім*яній області справа і в лобово-скроневій області зліва, крововиливом під- і над оболонками ( субдурально і субарахноїдально ) і в тканину головного мозку із забієм правої гемісфери головного мозку;
-тулубу: синці по передній поверхні грудної клітини;
-кінцівок: синці, садна кінцівок.
Травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Синці, садна тулуба і кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень і до причини смерті відношення не мають.
Усі згадані тілесні ушкодження є прижиттєвими і могли утворитися в строк ( можливо 24.02.2017 року ) незадовго до госпіталізації в стаціонар, від неодноразової дії тупих твердих предметів ( предмета ), з обмеженою площею травмуючої поверхні, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, садна по механізму удар-тертя, тертя-ковзання.
Причиною смерті ОСОБА_10 явилася важка черепно-мозкова травма, що ускладнилася у своїй течії набряком-набряканням-дислокацією ствола головного мозку.
Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18-30 год. в стаціонарі ХМКЛШНМД ім. проф. І.О. Мещанінова.
Наймовірніше, що після отримання травми ОСОБА_10 міг виконувати деякі активні дії, в обмеженому об*ємі впродовж нетривалого часу, до втрати свідомості.
Вищеописана травма голови у ОСОБА_10 не могла утворитися при падінні з висоти зросту або при падінні з наданим йому прискоренням на переважаючу тверду поверхню.
При судово-медичній експертизі крові трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт в кількості 0,43%, що по офіційній таблиці відповідає незначному впливу алкоголю.
Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 24.03.2017 року, під час проведення якого свідок розказав та показав про обставини спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .
Висновком експерта № 18/78-Ат/17 від 07.04.2017 року, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_10 , не суперечить засобу їх спричинення, на які вказує свідок ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту від 24.03.2017 року.
Висновком експерта № 142-Ис/17 від 10.03.2017 року, згідно якого, на носовій хустинці ( об*єкти №№ 1-4 ), виданій свідком ОСОБА_9 , виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається.
Висновком експерта № 142-Ис/17 від 10.03.2017 року, згідно якого, на подушці (об*єкти №№ 1,2 ), вилученої в ході огляду місця події в підвалі під*їзду № 2 по вул. Бучми, 36-В в м. Харкові, виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається.
Висновком експерта № 143-Ис/17 від 10.03.2017 року, згідно якого, на кімнатних тапках, наданих свідком ОСОБА_9 , виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 виключити не можна.
При цьому, суд оцінює критично доводи обвинуваченого щодо його невинуватості в скоєнні злочину, оскільки його вина підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні - показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо ложних показів, послідовно пояснили про механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ОСОБА_10 . Зазначені покази узгоджуються з сукупністю інших доказів, досліджених судом з протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , висновком експерта № 18/78-Ат/17 від 07.04.2017 року, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_10 , не суперечить засобу їх спричинення, на які вказує свідок ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту, висновком експерта № 143-Ис/17 від 10.03.2017 року, згідно якого, на кімнатних тапках, в яких знаходився обвинувачений під час спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 виключити не можна. Крім того, посилання обвинуваченого на те, що ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження внаслідок падіння спростовуються як показами вищезазначених свідків, так і висновком експерта № 78-Ат/17 від 07.04.2017 року.
Тому, невизнання вини обвинуваченим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за скоєне.
Разом з цим, суд не приймає в якості доказу наданий стороною обвинувачення протокол одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 від 17.03.2017 року та Висновок експерта № 17/78-Ат/17 від 07.04.2017 року, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_10 не суперечить засобу їх спричинення, на які вказують свідок ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_7 під час проведення одночасного допиту 17.03.2017 року, з огляду на вимоги ч.4 ст. 95 КПК України, згідно яких суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Таким чином, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому діянь та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на території України раніше не судимий, не працює, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-невропатолога медичної частини СІЗо з діагнозом епілепсія. З 13.03.2017 року по 19.03.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в медичній частині установи з діагнозом епілепсія, отримував курс медикаментозного лікування. Під час перебування в стаціонарі погіршення стану здоров*я, епілептичних нападів зафіксовано не було. На даний час загальний стан здоров*я задовільний. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 224 від 20.03.2017 року ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп*яніння.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого та вважає, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства та призначає йому міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
До набрання чинності вироку суду, суд підтверджує раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 01.03.2017 року. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув*язнення з 01.03.2017 року до 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя