Справа № 467/746/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка об`єднаних кримінальних проваджень №0000200 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2017 року та №0000360 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20 травня 2004 року Миколаївським Обласним судом за ч.2 ст. 115-4, ч.2 ст.115-12, ст.71 КК України до 12 років позбавлення волі; 2) 26 серпня 2014 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України;

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 . Клопотання мотивував тим, що термін продовженого судом обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 03 серпня 2018 року. Ризики, встановлені при обранні такого запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , не заперечуючи обґрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та існування ризиків, встановлених судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник вважав, що прокурором недостатньо обґрунтовано необхідність застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронних заходів контролю. Крім того захисник просив врахувати при вирішенні питання щодо запобіжного заходу стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на тяжкі хронічні хвороби, наявність у нього неповнолітньої дитини та батьків похилого віку, які хворіють та потребують від нього допомоги.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на його стан здоров`я, відсутність наміру ухилятись від суду та вчиняти інші правопорушення, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та батьків похилого віку.
З`ясувавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, а строк тримання ОСОБА_4 під вартою - продовжити, виходячи з наступних підстав.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє до 03 серпня 2018 року включно. При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, суд враховував тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 що згідно положень ст.12 КК України є тяжкими злочинами, а також що обвинувачений має непогашену судимість за вироком Миколаївського Обласного суду від 20 травня 2004 року та обвинувачується у вчиненні злочинів під час іспитового строку за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 серпня 2014 року. Обвинувачений не має постійного місця роботи та джерела існування, живе з тимчасових заробітків, що в сукупності свідчить про можливість продовження останнім своєї злочинної діяльності. Обвинувачений не з`являвся на виклики до суду, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про що є відповідні поштові повідомлення в матеріалах справи. Судом двічі застосовувався привід до обвинуваченого, проте ОСОБА_4 за місцем проживання був відсутній, в зв`язку з чим був оголошений судом у розшук. На підставі викладеного суд встановив наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, крім того, судом встановлено, що для запобігання даних ризиків застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім. Доказів, що обставини, встановлені судом змінилися, суду стороною захисту не надано.
При вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує наявність у обвинуваченого неповнолітніх дітей, проте даний факт не спростовує наявності ризиків, вказаних у клопотанні прокурора. Крім того суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на хронічні хвороби, в зв`язку з чим ухвалою від 28 березня 2018 року зобов`язано начальника ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» забезпечити проведення медичного обстеження обвинуваченого та забезпечити призначення йому відповідного лікування. На виконання ухвали суду надана відповідь від 17 квітня 2018 року. Даних про те, що ОСОБА_4 не може утримуватись в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з його захворюванням суду не надано.
Судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 триває. Отже, суд приходить до переконання, що не зменшились та продовжують існувати ризики, встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. Перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може ухилитися від суду, вчинити нові злочини. Менш тяжкий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відсутні передумови, особисте зобов`язання не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
При цьому суд не приймає доводів сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, оскільки суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, у цей період провадження. Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.
При обранні запобіжного заходу та його продовженні обвинуваченому був визначений розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладено обов`язки прибувати в судові засідання на виклик суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У світлі норм ч. 7 ст. 182 КПК України, яка регламентує, що у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на що, у порядку вказаної статті зазначеного Кодексу повторно відсутні підстави визначати заставу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 331, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської областіна шістдесят днів, до 08 вересня 2018 року включно.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що в силу положень ч. 7 ст. 182 КПК України обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 35 240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати в судові засідання на виклик суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1