справа №176/2221/17
провадження №1-кп/176/22/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості в якому про злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.10.2017 року за №0000997, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лісосибірськ Красноярського краю Російської Федерації, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, такої яка підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, є незаміжня, має малолітню сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном чи піклувальником не призначалась та інших утриманців не має, державних відзнак та нагород не має, не являється особою з встановленою за висновком МСЕК інвалідністю, раніше судимої: 1) 15.10.1998 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 141 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) до позбавлення волі 3 роки з конфіскацією майна, з застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та зі сплатою штрафу 680 грн; 2) 30.04.1999 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.140 ч. 2, 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 42 ч. 1 КК України (в ред. 1960 року), на підставі ст. 43 КК України частково приєднати покарання за попереднім вироком від 15.10.1998 року та остаточно до відбування 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 18.01.2000 року вирок змінено та остаточно до відбування визначено 4 роки позбавлення волі, конфіскацію майна виключено, звільнилась 27.04.2001 року умовно достроково за постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на невідбутий строк 2 роки 4 дні; 3) 22.11.2001 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 187 ч. 2, 70, 71 КК України до позбавлення волі 8 років 6 місяців, звільнилась 06.05.2009 року умовно достроково за постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області на невідбутий строк 11 місяців 5 днів; 4) 16.09.2014 року апеляційним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 75 КК України до позбавлення волі 2 роки з іспитовим терміном 2 роки; 5) 08.05.2014 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 75 КК України до позбавлення волі 2 роки з іспитовим терміном 2 роки, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнена від відбування призначеного покарання; 6) 16.10.2014 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2 КК України, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.09.2014 року остаточно до відбування призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 7) 26.03.2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до покарання 4 роки позбавлення волі, звільнилась умовно достроково за ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.03.2017 року на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 2 дні; 8) 23.01.2018 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до позбавлення волі 2 роки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

за участю учасників судового провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 16 вересня 2017 року приблизно о 21 год. 00 хв., знаходячись неподалік ринку «Джина» по вул. Я. Мудрого у м. Жовті Води Дніпропетровської області, познайомилась з ОСОБА_6 , який в ході бесіди запросив останню за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_3 . Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_3 побачила мобільний телефон «Meizu М5» чорного кольору, іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , належний потерпілому, який знаходився на кухні квартири АДРЕСА_4 , та у неї раптово виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення вказаного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, приблизно о 08 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебував у кімнаті вказаної квартири, а тому не бачив та не міг контролювати її дії, взяла з кухонного столу мобільний телефон «Meizu М5» чорного кольору, належний останньому, та поклавши його до кишені куртки, яка була на ній одягнена, повторно таємно його викрала.

Заволодівши викраденим та обернувши його на власну користь, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №305/17 від 24.10.2017 року, на суму 3039 гривень 05 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, встановленого цим вироком, визнала повністю, щиро розкаялась, однак на підставі ст. 63 Конституції України відмовилась давати суду показання з приводу обставин діяння. Просила суворо не карати.

При цьому докази її вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю та не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення та вважає недоцільним їх дослідження.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , скориставшись своїм конституційним правом, відмовилась давати суду показання, разом з тим не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, докази своєї винуватості, погоджується з правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення, у суду не виникають сумніви щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які повністю визнаються обома сторонами, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, а також з огляду на те, що обвинувачена відмовилась давати суду показання, суд обмежився дослідженням матеріалів кримінального провадження.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, то суд також визнає їх доведеними, а саме фактичні обставини, пов`язані з датою, часом, місцем, способом вчинення злочину, формою умислу, кількістю, найменуванням викрадених речей та їх оцінкою.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за фактом викрадення мобільного телефону потерпілого ОСОБА_6 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненеповторно.
При визначені ОСОБА_3 виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення середньої тяжкості, суспільно небезпечні наслідки при протиправному викраденні чужого майна у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічні злочин проти власності, за місцем мешкання характеризується посередньо.

У якості пом`якшувальних покарання обвинуваченій обставин суд враховує та бере до уваги її щире каяття у вчиненому злочинові та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання обставин суд у справі не вбачає.

Суд приймає до уваги наявність у обвинуваченої малолітньої дитини сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не убачає підстав врахувати у якості пом`якшувальної покарання обставини перебування цієї дитини в обвинуваченої на утриманні, оскільки за рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №60 від 22.01.2015 року є така, яка щодо цієї дитини позбавлена батьківських прав.

Аналізуючи викладене в сукупності, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження нових злочинів обрати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі.

Оскільки цим вироком встановлено, що ОСОБА_3 є винною у вчиненні злочину, який вчинила до постановлення щодо неї попереднього вироку Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області від 23.01.2018 року, то суд вважає за необхідне застосувати також положення ст. 70 ч. 4 КК України, визначивши остаточне до відбувння покарання за цими вироками, виходячи з даних про її особу та обставин, що наведені вище, шляхом часткового складання покарань.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Згідно звіту витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №305/17 від 24.10.2017 року складають 300 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

При вирішенні долі речових доказів по справі у відповідності до положень ст. 100 КПК України суд вважає доцільним речовий доказ мобільний телефон марки «Meizu М5» чорного кольору, іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання за розпискою як власнику потерпілому ОСОБА_6 , залишити за належністю у володінні останнього.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у відповідності зі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2018 року, у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Термін відбуття призначеного остаточного покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_3 на підставі ст. 70 ч. 4 КК України обчислювати з 08 грудня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №305/17 від 24.10.2017 року в сумі 300 (триста) гривен.
Мобільний телефон марки «Meizu М5» чорного кольору, іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання за розпискою потерпілому ОСОБА_6 - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1