Справа № 643/5836/18
Номер провадження 1-кс/643/3357/18
УХВАЛА
03 серпня 2018 р. потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до суду з заявою про відвід судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_8 при розгляді зазначеного кримінального провадження.
В обґрунтування заяви про відвід заявники посилалися на ті обставини, що в судовому провадженні судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 знаходиться справа відносно ОСОБА_9 за ч.3 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України. Зазначили, що при розгляді даної справи у потерпілих виникли підстави до недовіри судді, які виражаються в упередженості судді, а саме: порушення розумних строків суддею при розгляді клопотань потерпілих про зміну запобіжного заходу обвинуваченому та арешт майна, незаконної відмови у задоволенні клопотання потерпілих про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, порушення строків при розгляді клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.
Суддя Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_8 повідомлена про розгляд заяви, пояснень не надавала.
Заявники потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представник потерпілих адвокат - ОСОБА_10 в судовому засіданні при розгляді заяви про відвід судді підтримали заяву.
Прокурор ОСОБА_11 направив до суду заяву про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_8 у його відсутність, у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі. Заяву потерпілих про відвід судді підтримав, просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення відводу.
Вислухавши заявлений відвід судді ОСОБА_8 , думки заявників, адвоката та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.
Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України передбачені вичерпні підстави щодо відводу судді.
Згідно до ст. 80 КПК України відвід має бути вмотивованим.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Щодо тлумачення об`єктивної складової категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ прийняв низку рішень, в яких визнав порушенням Конвенції ситуації, коли є підстави побоюватися, що члени суду (за відсутності упередженості до сторін) перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі (відповідача). Доказів залежності головуючого від іншої сторони кримінального провадження потерпілі не навели.
В КПК України відсутня норма, закріплена у ч.4 ст. 36 ЦПК України, проте, вона повністю відповідає принципу верховенства права, конвенційним принципам і може бути застосована за аналогією. Так, згідно ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
З наведених потерпілими підстав та додатків жодним чином не вбачається, що головуючий суддя висловив свою думку у даній справі або іншим чином виявив упередженість.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задоволення відводу потерпілих з наведених ними підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від відправлення правосуддя у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, дослідивши викладені заявником підстави для відводу, суд прийшов до висновку, що заявниками не було доведено існування обставин, які виключають можливість судді ОСОБА_8 розглядати вищезазначене кримінальне провадження, а наведені ними посилання є, на думку суду, лише можливими підставами для оскарження прийнятого в подальшому процесуального рішення по суті розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне заявлений відвід судді ОСОБА_8 залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, ст. 6 Конвенції з захисту прав та основоположних свобод людини, суд -
У задоволенні заяви потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відвід судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_8 - відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1