11/775/7/2018(м)
0501/824/2012

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вирок Авдіївського міського суду Донецької області від 17 грудня 2012 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Абовян, Республіки Арменія, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Абовян, Республіки Арменія, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Абовян, Республіки Арменія, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено кожного за ч.2 ст. 342 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч.2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено їм покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 76, 75 КК України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь відділу медичного забезпечення ГУ МВС України в Донецькій області суму витрачену на лікування потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 1173,70 гривень. Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 визнано винними в тому, що вони 28 листопада 2008 року близько 13 годин, здійснили опір працівнику правоохоронних органів оперуповноваженому лінійного відділу на станції Ясинувата ЛУ на Донецькій залізничній дорозі ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_8 , під час виконання ним службових обов`язків при цьому спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження.

В своїх апеляціях засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять вирок суду першої інстанції скасувати, кримінальну справу закрити за відсутністю в їх діях складу злочину у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 обмовляє їх у зв`язку з перевищенням ним влади при затриманні ОСОБА_6 без достатніх на те підстав, з метою звільнення себе від кримінальної відповідальності. Зазначають, що судом не взяті до уваги пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість засуджених у вчиненні злочинів, за які їх засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Проаналізувавши зібрані у кримінальній справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винними ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України та відповідно кваліфікував дії останніх.

Хоча засуджені своєї вини у скоєнні злочинів не визнали, але колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про їх винність в скоєнні злочинів за обставин, викладених у вироку є обґрунтованими.

Так, винність в скоєнні злочинів підтверджується поясненнями викладеними у вироку суду першої інстанції, а саме поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .. Також винність підтверджується висновком судово-медичної експертизи №18/393 від 26 лютого 2009 року та висновком додаткової судово-медичної експертизи №1 від 11 січня 2012 року.

Наведені докази в повній мірі викривають злочинні дії засуджених, які виразились у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, а засуджені звільненню від покарання та його відбуття на підставі ч.5 ст. 74 КК України, з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, а саме п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 засуджені за скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст. 342 та ч.2 ст. 345 КК України, що відповідно до вимог ст. 12 КК України являються злочинами середньої тяжкості

Зазначені злочини засуджені скоїли 28 листопада 2008 року, тобто на момент апеляційного розгляду сплинули строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені статтею 49 КК України, а тому приймаючи до уваги положення ч.5 ст. 74 КК України засуджені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підлягають звільненню від покарання та його відбування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 376 КПК України (в редакції 1960 року) колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляції засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Авдіївського міського суду Донецької області від 17 грудня 2012 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від покарання та його відбуття на підставі ч.5 ст. 74 КК України.

Судді: