УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1365/18

Провадження № 1-кс/568/258/18

08 жовтня 2018 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого слідчого віділення Радивилівського відділення
Дубенського відділу поліції ГУНП
в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,
особи, яка керувала ТЗ ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Радивилівського районного суду Рівненської області клопотання слідчого слідчого відділення Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Радивилівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за № 0000320 (ЄРДР від 01.10.2018) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-
встановив:
СВ Радивилівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП України в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000320 (ЄРДР від 01.10.2018) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено наступне, що 01.10.2018 р. близько 16 год. 10 хв. в м. Радивилів по вул. Почаївська працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль марки «BMW 318 IS», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , 1989 року народження, жителя АДРЕСА_1 . Під час перевірки документів, на свідоцтві про реєстрацію вказаного автомобіля було виявлено сліди підробки. Відомості про зазначене правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 від 01.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.
У кримінальному провадження постановою слідчого СВ Радивилівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 02.10.2018 р., автомобіль марки "BMW 318 IS", з встановленими на ньому реєстраційним номером НОМЕР_1 - визнано речовим доказом. На даний час автомобіль марки "BMW 318 IS", з встановленими на ньому реєстраційним номером НОМЕР_1 , знаходиться на майданчику зберігання автомобілів ДП МВС «Інформ-Ресурс», що м. Дубно по вул. Мирогощанська, 62, Рівненської області.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У зв`язку з тим, що вказане майно має значення для кримінального провадження, зокрема, необхідне для призначення та проведення експертизи спеціальних хімічних речових, виникла необхідність в накладені арешту на вказане майно, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також з метою збереження речових доказів.
Частиною 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У кримінальному провадженні під час огляду автомобіля марки «BMW 318 IS», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , було виявлено, що номер кузова є знищений, встановлено сліди підробки на свідоцтві про реєстрацію вказаного автомобіля, у зв`язку з чим, виникла необхідність для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення на нього арешту для забезпечення належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні.
З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч. 1 і 2 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна, яке має ознаки речового доказу є самостійною правовою підставою для арешту майна та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні, і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
На думку слідчого, вказаний предмет відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та має суттєве значення для кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 від 01.10.2018 року, та згідно ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, якщо маються достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий й звернувся з цим клопотанням до суду.
В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Особа, яка керувала даним ТЗ ОСОБА_4 просив дати йому на зберігання за місцем проживання даний автомобіль, мотивуючи належністю його збереження.
Вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:
Відповідно до витягу з кримінального провадження від 01.10.2018 року за № 0000320 до ЄРДР 01.10.2018 р. внесено відомості за ч. 1 ст. 358 КК України, з фабулою наступного змісту підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів.
Відповідно до протоколу огляду місця події, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW 318 IS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та автомобіль «BMW 318 IS», реєстраційний номер НОМЕР_1 поміщено на майданчик зберігання автомобілів.
Постановою слідчого слідчого відділення Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , вище зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України. Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2ст. 167 цього кодексу.
Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучено під час огляду місця події.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.
Враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки майно, вилучене під час огляду проведеного 01.10.2018 року, має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є доказом, а відтак для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
постановив:
клопотання слідчого слідчого відділення Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором Радивилівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки "BMW 318 IS", з встановленими на ньому реєстраційним номером НОМЕР_1 , законний власник якого, на даний час не встановлений, особа, яка керувала ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, та передати на зберігання на майданчик зберігання автомобілів ДП МВС «Інформ-Ресурс», що м.Дубно вул. Мирогощанська, 62, Рівненської області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1