06.06.2018
Справа №642/4142/17к
Провадження №1кс/642/1210/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 р. Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту вилученого майна , -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому, на підстави вимог ст. 174 КПК України він просить скасувати арешт майна, який був накладений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 року та яке було вилучене 10.10.2017 під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0002005. В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 послався на те що, він є власником майна, яке було вилучено 10.10.2017 року з території домоволодіння, яке належить йому на праві власності, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до матеріалів кримінального провадження шкоди за фактом кваліфікуємих слідством як кримінальний злочин подій, а саме, нібито, порушення трудового законодавства, жодній особі не завдано. Взагалі суспільна небезпечність злочину, передбаченого ст. 172 КК України полягає в тому, що він посягає на конституційне право людини на працю, а не передбачає нанесення злочином матеріальної шкоди. На даний час він є Фізичною особою підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність відповідно до законодавства, з відшиву текстильних виробів. Він змушений брати швейні машинки в оренду, закуповувати тканину та інші матеріали, що необхідні йому в роботі, оскільки до сих пір позбавлений права користуватися своїм майном. Вважає, що таке тривале обмеження його права власності як арешт майна не відповідає завданням кримінального провадження, а саме правовому забезпеченню охорони прав і свобод і громадянина та власності. З моменту арешту його майна пройшло вже більше 5 місяців. Ні про які дії орган досудового розслідування його не повідомляв. Його арештоване майно просто знаходиться на складі, коли він постійно втрачає можливість законно отримати прибуток, використовуючи своє майно за призначенням. Вважає, що на даний час відпали всі підстави, на які посилався слідчий при розгляді клопотання про арешт майна. У органу досудового розслідування не має жодного доказу який би підтверджував причетність його арештованого майна до протиправних дій.
Представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на підстави викладені в клопотанні.
Прокурор у судове засідання з`явився, проти скасування ухвали про накладання арешту на майно від 13.10.2017 року заперечував, зазначивши, що на даний час встановити хто є власником вилученого та арештованого майна не є можливим, оскільки вищезазначені особи на виклики до органу досудового слідства не з`являються та досудове слідство триває.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом встановлено що слідчим відділом Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002005 від 09.08.2017, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, за фактом грубого порушення законодавства про працю.
10.10.2017 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого з нежитлового приміщення- гаражу було тимчасово вилучено: 61 рулон приблизною шириною 1,5 метрів автомобільної тканини різних кольорів: різнокольорового, чорного, сірого, коричневого, синього; 35 рулонів автомобільної тканини коричневого кольору шириною близько 60 см.; заготівельний матеріал (крой) автомобільної тканини в упаковках різного розміру та форми, різних кольорів, усього 54 шт.; 10 скотчованих упаковок (балун), всередині яких знаходиться по 10 пар чохлів на автомобільні сидіння, запакованих попарно у чохли (футляри на застібці)- готова продукція усього 100 шт., з надписом «Коцюбинская»; заготівельний автомобільний матеріал (крой) 20 полімерних пакети.
З приміщення житлового будинку обладнаного під цех: готова продукція у кількості 29 пар автомобільних чохлів різних кольорів у чохлах футлярах на застібці; з аготівельний автомобільний матеріал (крой) різного розміру, кольору у кількості 26 полімерних пакетів;д окументи, щодо придбання тканини, заготівельного матеріалу (накладні); документи, щодо реалізації готової продукції, її відправки логістичною компанією «Делівері» «ІнТайм» від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ; чорнові записи та блокнот з записами, контактами покупців; швейна машинка Siruba у кількості 3 шт. серійними номерами L 818F-H1 9292342, L 818F-H1A 3294847, L 818F-H1 5337884 у комплекті робочих столів; швейна машинка без маркування у комплекті з робочим столом; два пакети з чохлами (упакований матеріал) на застібці.
З господарської прибудови вилучено: заготівельний матеріал автомобільної тканини (крой) з матеріалу на основі паралону, войлоку, піни, різних кольорів та розмірів у кількості 134 полімерних пакети; напівголоса продукція автомобільні чохли 1 пакет; швейна машинка ORSHA 1022 М (зі слів Ракитянського) 3 шт; швейні машинки Typical «Китай» усього 5 шт; мотки полімерні чорного кольору у кількості 8 шт; електроніж фірми «Mayer».
У жовтні 2017 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_4 про повернення вилученого 10 жовтня 2017р. майна.
Згідно ували слідчого судді Ленінського районного суду м. Харків від 17.10.2017 року в задоволенні даного клопотання було відмовлено.
Відповідно до ували слідчого судді Ленінського районного суду м. Харків від 07.11.2017 на вилучене майно було накладено арешт.
Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до частини 2 вищеназваної статті арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Слідчим суддею вірогідно встановлено з наданих до суду виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців, що ОСОБА_4 був зареєстрований як фізична особа- підприємець лише 23.10.2017 року, вже після проведення огляду його домоволодіння, який був проведений 10.10.2017 року, та відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку лише 01.11.2017 року був обраний на спрощену систему оподаткування (а.с. 25-26).
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Таким чином, вилучені під час проведення огляду: швейне обладнання, заготівельний матеріал (крой), тканина, готова продукція, напівготова продукція, документи щодо закупівлі заготівельного матеріалу та реалізації готово продукції були знаряддям та засобом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, можуть бути використані як доказ факту та обставин використання найманої праці осіб без їх офіційного працевлаштування, особами, що не є суб`єктами господарювання.
Відповідно до п. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Не оформлення трудових договорів з працівниками у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження та не повідомлення про працевлаштування органи ДСФ є грубим порушенням законодавства про працю, що відповідає диспозиції статті 172 КК України.
Завданням арешту майна відповідно до вимог ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. У даному випадку завданням арешту майна є можливість його використання у якості речових доказів протиправної діяльності фігурантів, про яке йдеться у клопотанні.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт вилученого майна необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Вилучене 10.10.2017 року за адресою: м. Харків, вул. Курилівська, 58, майно та документи в порядку ст. 98 КПК України визнані у якості речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони є знаряддям та засобами вчинення кримінального правопорушення.
Крім того суду заявником та його представником не були надані жодні дані, які б підтверджували, що вилучене майно та документи, на які був накладений арешт, належать на праві власності ОСОБА_4 .
Таким чином, суд вважає, що заявник та його представник не довели, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, або арешт був накладений необгрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-174, 371-372,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0002005 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1