УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2018 року

м. Київ
справа № 760/11749/13-к
провадження № 51-5785ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2018 року.
Суть питання
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року задоволено клопотання ОСОБА_6 і ОСОБА_4 і відповідно до ч. 5 ст.72 КК (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зараховано ОСОБА_4 у строк покарання (призначеного за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року) строк попереднього ув`язнення з 10 квітня 2013 року по 12 листопада 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою місцевого суду, захисник ОСОБА_5 в інтерес засудженого ОСОБА_7 подала до апеляційного суду апеляційну скаргу.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2018 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, постановити нове рішення, яким зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 10 квітня 2013 року по 01 грудня 2014 року та з 27 грудня 2014 року по 14 грудня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 424 Кримінального процесуального Кодексу України (КПК) визначений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Згідно частин 1, 2 вказаної норми процесуального закону у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Водночас, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК поняттям кримінального провадження охоплюється досудове провадження і судове провадження, а п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Таким чином, кримінальне провадження не включає стадію виконання судових рішень, а тому судові рішення, постановлені на цій стадії, не відносяться до рішень, які підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень ст. 424 КПК.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що вони стосуються питань, пов`язаних із виконанням вироку і постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК.
Відповідно ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Частиною 6 вказаної статті КПК визначено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Таким чином, з урахуванням положень п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, ухвали суду першої інстанції та ухвали апеляційної інстанції постановлені за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не підлягають касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачено ст. 539 КПК.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга захисника подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, Верховний Суд, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК вважає, за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2018 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3