Справа № 468/138/18-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ

01.06.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка кримінальне провадження №0000698 від 31.10.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Миколаївської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

30.10.2016 року близько 18.15 годин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 в порушення вимог п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, не маючий права керування транспортним засобом, керував автомобілем «ВАЗ - 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темний час доби, з увімкненим ближнім світлом фар, рухаючись по своїй смузі зі швидкістю приблизно 40 км/год. по сухій асфальтованій проїжджій частині по вул. Ювілейна в напрямку вул. Промислова м. Баштанка, Миколаївської області.

В цей же час, в попутному напрямку для автомобіля «ВАЗ -2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , по правій смузі рухався велосипед «Салют» під керуванням ОСОБА_5 по вул. Ювілейна в напрямку вул. Промислова в м. Баштанка, Миколаївської області.

Рухаючись в зазначених умовах, на перехресті вулиць Ювілейної та О. Сизоненко в м. Баштанка на автомобілі ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , зникло світло фар головного освітлення, після чого ОСОБА_6 не зменшуючи швидкість відволікся від керування автомобіля та почав перевіряти запобіжники. В цей момент, проїжджаючи будинок № 71-А по вул. Ювілейна в бік вул. Промислова водій автомобіля «ВАЗ - 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б» , 12.1, 31.6 «б» 13.3 Правил дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність в дорожній обстановці яка склалася, не контролював свій рух, хоча зобов`язаний був постійно його контролювати і мав таку можливість, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, при цьому під час руху в обраному напрямку, при виникненні несправності транспортного засобу а саме раптової відмови головного світла фар, відволікся від керування автомобілем, хоча повинен був при цьому знизити швидкість до безпечної по умовам видимості, продовжив рух із вказаною несправністю не маючи видимості елементів проїзної частини, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , який рухався у попутному напрямку попереду.

В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна на обличчі зліва; гематоми в області лівої повіки; крововиливу в поперекову ділянку, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №157/57 від 16.08.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також тілесного ушкодження у вигляді відкритого осколкового перелому дистальної третини малогомілкової та великогомілкової кісток лівої гомілки зі зміщенням, яке відповідно до вищевказаного висновку експерта відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 17-1127 від 30.11.2017 року дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 2,3 «б», 12.1, 31.6 «б» Правил дорожнього руху України, дії якого знаходяться в причинному зв`язку з подією з технічної точки зору.

В подальшому, ОСОБА_6 ігноруючи загальноприйняті норми моральності та грубо порушуючи вимоги п.п. 2.10 «а», «б», «в», «г», «г», «д», «е» ПДР України, тобто п. (а), негайно не зупинив транспортний засіб і не залишився на місці пригоди; п. (б), не увімкнув аварійної сигналізації і невстановив знаки аварійної зупинки; п. (в), перемістив транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; п. (г), не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, виклику карети швидкої допомоги, не звернувся за допомогою до присутніх і відправлення потерпілого до лікувального закладу; п. (ґ), не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; п. (д), не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, не записав прізвищ та адрес очевидців, та не очікував прибуття працівників поліції; п. (е), не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об`їзду місця пригоди. При цьому, усвідомлюючи, що він здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 чим поставив останнього у небезпечний для життя стан, будучи зобов`язаним та маючи можливість надати йому допомогу, з місця пригоди зник, залишивши потерпілого на узбіччі дороги без надання допомоги, коли той був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, який виник в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 скоїв злочини, передбачені ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та ч. 1 ст.135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винними себе у вчинені вищезазначеного злочину визнав повністю, та пояснив, що дійсно 30.10.2016 року близько 18.15 годин керував автомобілем ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи права на керування транспортними засобами, рухався по дорозі на перехресті вулиць Ювілейної та О.Сизоненка в м. Баштанка, в машині раптово зникло світло фар та він відволікся, щоб зрозуміти причину та втратив увагу, в наслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста, при цьому залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки дуже злякався. Тільки на слідуючий день прийшовши до поліції повідомив про свою причетність до вказаного ДТП. Позов визнає частково, обіцяє допомагати потерпілому та сплатити йому всі заподжіяні збитки.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив що у вечірній час близько 18.00 год. 30.10.2016 року рухався на велосипеді по вул. Ювіленій, та доїжджаючи до вулиці О.Сизоненка, в нього в`їхав автомобіль, як потім стало відомо «ВАЗ -2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок зіткнення він упав на землю та отримав тілесні ушкодження. Водій не зупинився та поїхав дальше. На момент розгляду справи обвинуваченим сплачено в рахунок відшкодування шкоди 10.000 гривен. Цивільний позов підтримує повністю просить його задовольнити. Міру покарання просить застосувати справедливу та таку, що винний зміг виплачувати йому кошти.

Вина обвинуваченого у вчиненому підтверджується письмовими доказами, які є у справі, а саме:
-витягом із кримінального провадження №0000698 від 30 жовтня 2016 року;
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.10.2016 року, відповідно до якого було встановлено, що місце пригоди розташоване в м. Баштанка по вул. Ювілейній до вул. Промислова;
-протоколом огляду предмета від 31.10.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого було проведено огляд автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході огляду якого було виявлено пошкодження фари, капоту та переднього вітрового скла, подряпини в передній частині крила переднього правого колеса, зміщення з місця на бічній поверхні крила покажчика повороту;
-постановою про визначення речовим доказом від 31.10.2016 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано автомобіль ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 (який передано під розписку ОСОБА_6 );
-протоколом огляду предмета від 15.12.2016 року та фототаблицю до нього, відповідно до якого було проведено огляд велосипеду «Салют», під час огляду якого виявлено численні пошкодження;
-постановою про визнання речовими доказами від 15.12.2016 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано велосипед «Салют» та передано під розписку ОСОБА_5 ;
-висновком експерта №48 від 10.02.2017 року, відповідно до якого на момент дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам ПДР і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до дорожньо-транспортної пригоди та вплинути на його рух, ходова частина автомобіля знаходилась в технічно несправному, але працездатному стані. На момент дорожньо-транспортної пригоди фари головного світла автомобіля знаходились в працездатному стані;
-висновком інженерно-транспортної експертизи №64 від 16.02.2017 року, відповідно до якого під час первісного контактування автомобіль ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 розташовувався передньою правою частиною до задньої, переважно лівої частини велосипеда марки «Салют». Зіткнення між транспортними засобами сталося в межах проїзної частини по вул. Ювілейній, ближче до правого її краю по напрямку руху в бік вул. Промислової;
-висновком судово-медичної експертизи №157/57 від 16.08.2017 року, згідно якої у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: садна на обличчі зліва; гематоми в області лівої повіки; крововиливу в поперекову ділянку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді: відкритого осколкового перелому дистальної третини малогомілкової та великогомілкової кісток лівої гомілки зі зміщенням, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.10.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 добровільно в присутності понятих розповів та показав на місці обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.10.2016 рок за його участі;
- висновком судової автотехнічної експертизи №17-1127 від 30.11.2017 року, відповідно до якого водій у даній ситуації повинен був керуватися п.п.12.1,31.6(б),2.3(б) ПДР, а саме "при виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним". Дії водія не відповідали вимогам п.п.12.1,31.6(б),2.3(б) ПДР. Невідповідність дій водія ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 вимогам п.п.12.1,31.6(б),2.3(б) ПДР з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП. Належними діями згідно вимог п.п.12.1,31.6(б),2.3(б) ПДР водій автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 міг би мати технічну можливість запобігти ДТП, контролюючи рух автомобіля і стежачи за дорожньою обстановкою, прийнявши міри для зупинки автомобіля після відмови світлових приладів і тим самим не допустивши зіткнення з велосипедистом, який рухався попереду в попутному напрямку;
-повідомленням Територіального сервісного центру №4845 Регіонального сервісного центру в Миколаївській області МВС України від 15.12.2017 року, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , передбаченими ст. 66 КК України є щире каяття, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд не визнає вказану в обвинувальному акті як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обставина не підтверджується належним та допустимими доказами.
Крім того суд враховує думку потерпілого, який просив суд, визначити таке справедливе покарання обвинуваченому, яке б дало можливість останньому здійснювати відшкодування збитків.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що він скоїв злочин невеликої тяжкості та тяжкий злочин, особу обвинуваченого раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно, обставини скоєного злочину, вчинення злочину, який відноситься до категорії необережного.
Підстав для застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_6 відповідно до розділу XIV загальної частини КК України в даний час немає, примусових заходів медичного характеру він не потребує.

В силу наведеного, з врахуванням тяжкості злочинів, особи винного, обставин встановлених по справі, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого і без відбування покарання.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_6 можливо та доцільно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, та встановленням обмежень, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

В зв`язку з цим в рахунок відшкодування заподіяної шкоди підлягає задоволенню позов прокурора про стягнення з обвинуваченого витрат, понесених закладами охорони здоров`я на лікування потерпілого, в розмірі встановлених фактичних витрат в сумі 556 грн. 38 коп. на користь Баштанської центральної районної лікарні та 4428 грн. 26 коп. на користь Міської лікарні №3 м. Миколаєва.

По справі потерпілим заявлений цивільний позов про відшкодування збитків завданих злочином, зокрема про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Оцінюючи всі дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов ОСОБА_5 підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав.

Потерпілий ставить питання про стягнення на його користь із обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, яка була завдана внаслідок вчинення злочину. Як встановлено судом, дії ОСОБА_6 по заподіянню потерпілому тілесних ушкоджень є незаконними, чим було порушено його законні права та інтереси, а тому вимоги ОСОБА_5 в цій частині є належними. Розмір такої шкоди, з врахуванням ступеня моральних страждань, порушення нормального способу життя потерпілого, порушенням одного із основних конституційних прав - права на життя та здоров`я, перенесеного ним стресу, ступеня і характеру тілесних ушкоджень, матеріального становища обвинуваченого, дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає в розмірі 40 000 гривень.

Позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди в розмірі 50114 грн. 96 коп. на думку суду є обґрунтованим та доведеним. На час розгляду кримінального провадження обвинуваченим було часткового відшкодовано матеріальну шкоду, а саме в розмірі 10000 грн., що визнається самим потерпілим.

За такого, на підставі ст.ст. 1166, 1195 ЦК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_5 40 114 грн. 96 коп. (50114 грн. 96 коп. - 10000 грн.) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, що підтверджено відповідними платіжними документами про понесені витрати потерпілого.

Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед "Салют" - залишити у власників.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

- за ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавленням права керування транспортними засобами;

- за ст. 135 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покараньостаточно до відбуття ОСОБА_6 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) 40114 (сорок тисяч сто чотирнадцять) гривень 96 копійок в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього стягнути 80114 (вісімдесят тисяч сто чотирнадцять) гривень 96 копійок .

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Баштанської центральної районної лікарні (місцезнаходження: м. Баштанка Миколаївської області, вул.. Ювілейна 3, ) 556 (п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 38 копійок в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Міської лікарні №3 м. Миколаєва (місцезнаходження: м. Миколаїв вул.. Космонавтів 97, ) 4428 (чотири тисячі чотириста двадцять вісім) гривень 26 копійок в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 3631 (три тисячі шістсот тридцять одна) гривня 20 копійок.
Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед "Салют" - залишити у власників.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: