Справа № 151/257/17
Провадження № 1-кп/151/7/18
В И Р О К
іменем України

10.07.2018 року

Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 його законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чечельник Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2017 року за №0000019, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, учня Державного навчального закладу "Професійно-технічне училище №35 с.Ольгопіль" Чечельницького району Вінницької області, раніше судимого:

14.03.2016 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України на п`ять років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком два роки;

29.03.2016 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України на чотири роки позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком один рік шість місяців.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.06.2016 року на підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи вироки Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 року та 29.03.2016 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене покарання п`ять років позбавлення волі і на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

23.05.2017 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.289, ст.71 КК України на п`ять років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна;

у вчинені злочину, передбаченого по ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2017 року біля 13 години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 перебуваючи на території Державного навчального закладу "Професійно-технічне училище №35 с.Ольгопіль" по вул.Шляхова,52, Чечельницького району Вінницької області, відпочивали разом з друзями. Під час відпочинку ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_7 її мобільний телефон з метою здійснення дзвінка до матері, на що остання погодилась та надала йому свій мобільний телефон марки "Fly" моделі "FS501 Nimbus3". В подальшому біля 14 години ОСОБА_4 не повертаючи мобільний телефон разом із ОСОБА_7 зайшли в кімнату № НОМЕР_2 гуртожитку ДНЗ "ПТУ №35 с.Ольгопіль" по вул.Шляхова ,52, Чечельницького району Вінницької області, де потерпіла ОСОБА_7 висловила вимогу про повернення належного її мобільного телефону, на що ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з метою утримання мобільного телефону в себе, ігноруючи вимоги потерпілої про повернення належного їй мобільного телефону, застосував до потерпілої фізичне насильство, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я, а саме: наніс удар долонею правої руки в область лівої щоки ОСОБА_7 , чим спричинив її тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №16 від 02.02.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, після чого не повернувши викрадений мобільний телефон, залишив приміщення гуртожитку, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду, згідно висновку експерта №487/17-21 від 02.02.2017 на суму 1019 гривень 40 копійок і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, продавши ОСОБА_8 за 600 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе не визнав і пояснив, що дійсно 27 січня 2017 року він разом з потерпілою, ОСОБА_9 , та дівчиною на ім`я ОСОБА_10 відпочивали на стадіоні, де вживали алкогольні напої, там же він попросив у ОСОБА_7 її мобільний телефон, щоб подзвонити до матері та зайти в мережу інтернет, на що вона погодилася та передала телефон. Через деякий час він разом із потерпілою пішли до гуртожитку в кімнату до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. В кімнаті не пам`ятає чи вдарив ОСОБА_7 чи ні, але якщо так, то це не пов`язано через телефон. З ОСОБА_7 вони дружили і він мав намір купити у неї телефон. Чому сів у маршрутку і поїхав з телефоном додому пояснити не може. Коли їхав в маршрутці на вищевказаний мобільний телефон телефонувала потерпіла і просила повернути телефон, на що він відповів, що поверне, також були інші вхідні дзвінки, але трубку не брав, а потім розрядилася батерея. Коли зустрівся з ОСОБА_8 попросив у нього гроші в борг і в заставу віддав телефон, в послідуючому мав намір повернути гроші і забрати телефон.

Вина ОСОБА_4 доведена показами потерпілої ОСОБА_7 , свідків та матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що з обвинуваченим знаходилась в дружніх відносинах. 27 січня 2017 року вона разом з ним, ОСОБА_9 , та дівчиною на ім`я ОСОБА_10 відпочивали на стадіоні, де вживали алкогольні напої, там же у неї ОСОБА_4 попросив мобільний телефон і вона йому його дала. Через деякий час вона разом із обвинуваченим пішли до гуртожитку, зайшли в кімнату до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і весь цей час її мобільний телефон знаходився у ОСОБА_4 . Перебуваючи в кімнаті вона почала наполягати, щоб він повернув її телефон, він відмовлявся, але вона й надалі наполягала на поверненні телефону і він вдаривши її долонею по обличчю вийшов з кімнати. Після цього вона телефонувала до нього та просила повернути телефон, на що він спочатку відповів, що поверне, потім не брав трубку, а пізніше був відсутній зв`язок. Коли до неї додзвонилася мама через знайомих, сказала мамі, що викрали телефон, на що мати порадила звернутися в поліцію і через чергову гуртожитку повідомила поліцію.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона разом із ОСОБА_11 знаходилися в гуртожитку ДНЗ "ПТУ №35 с.Ольгопіль", коли в коридорі зустріли обвинуваченого та потерпілу, піднялися в свою кімнату і за ними зайшли ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .. В кімнаті ОСОБА_4 витягнув з кишені мобільний телефон належний потерпілій, який вона просила повернути і плакала при цьому, на що він спочатку сказав, що поверне, а пізніше на вимогу повернути сказав що не віддасть і вдаривши її вийшов з кімнати з телефоном.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила покази свідка ОСОБА_12 ..

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він зайшов до кімнати гуртожитку, в якій перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .. Потерпіла сиділа на ліжку і просила у ОСОБА_4 повернути належний її мобільний телефон, але він з телефоном вийшов. Чи вдарив він ОСОБА_14 чи турнув, не бачив.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що дійсно 27 січня 2017 року вона разом з потерпілою, обвинуваченим, та дівчиною на ім`я ОСОБА_10 відпочивали на стадіоні, де вживали алкогольні напої. Випили три пляшки вина і ОСОБА_7 була добре випивша, що було далі не знає.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що з ОСОБА_15 вони тривалий час товаришують і коли він приїхав до нього, то сказав, що йому потрібно продати телефон. Оскільки він мав намір купити мобільний телефон, то погодився придбати його за 600 гривень, які і передав ОСОБА_4 , після чого він передав йому мобільний телефон, про те, що ОСОБА_4 вказаним телефоном заволодів незаконно не знав.

Свідки в.о.директора ДНЗ "ПТУ №35 с.Ольгопіль" ОСОБА_16 та його заступник ОСОБА_17 пояснили суду, що ОСОБА_4 був учнем училища і за період навчання зарекомендував себе із позитивної сторони, приймав участь у спортивних та культурно-масових заходах. Одним із недоліків ОСОБА_4 . ОСОБА_16 вказав на його неадекватну поведінку, після вживання спиртних напоїв.

Свідок законний представник обвинуваченого, його мама ОСОБА_5 пояснила суду, що її син народився і ріс як і всі діти, виховувався в належних умовах. Чому став на шлях вчинення злочинів пояснити не може. Просить суворо не карати.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 27.01.2017 року ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки "Fly" моделі "FS501 Nimbus3".

Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту від 20.03.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_6 , потерпіла та обвинувачений на місці показали, як, де, коли і при яких обставинах було вчинене кримінальне правопоругшення.

Як вбачається із висновку експерта Бершадського міжрайвідділення судово-медичної експертизи №16 від 02.02.2017 року у ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді обмеженого вогнищевого крововиливу на слизовій оболонці лівої щоки, відповідно крайніх кутів зубів на верхній щелепі, а також у вигляді двох смугастої форми синців на передній поверхні лівого стегна в середній третині, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

Як вбачається із висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №487/17-21 від 02.02.2017 року ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки "Fly" моделі "FS501 Nimbus3", з урахуванням зносу, станом на проведення експертизи складала 1019 грн 40 коп.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого отримала повне своє підтвердження в судовому засіданні, його дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67, 103 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, умови його життя та виховання, рівень розвитку, також при цьому враховує обставину, що пом`якшує покарання: вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його соціальне становище, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває те, що він раніше судимий за скоєння умисних злочинів, який характеризується за місцем навчання позитивно, також суд приймає до уваги висновок Чечельницького РС з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України відносно обвинуваченого, щодо призначення покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Тростянецького районного суду Вінницької області 23.05.2017 року за ч.2 ст.289, ст.71 КК України на п`ять років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна, за вчинення злочину 02.01.2017 року, а даний злочин вчинив 27.01.2017 року, тобто до постановлення вищевказаного вироку і відбуває покарання в місцях позбавлення волі, суд вважає за можливе призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №487/17-21 від 02.02.2017 року в розмірі 176 гривень 20 копійок - покласти на обвинуваченого, оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, врахувавши покарання призначене вироком Тростянецького районного суду Вінницької області 23.05.2017 року, шляхом часткового складання призначених покарань у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.05.2017 року, а саме з 23.06.2017 року.

Стягнути із ОСОБА_4 , картка платника податків НОМЕР_1 на користь держави, витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи №487/17-21 від 02.02.2017 року в розмірі 176 гривень 20 копійок

Речові докази у справі - мобільний телефон марки марки "Fly" моделі "FS501 Nimbus3" що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чечельницького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області - повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Вінницької області через Чечельницький районний суд Вінницької області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя