АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальні правопорушення, та зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 14 лютого 2018 року про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст. 365 КК України, з наданням їй витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 посилалась на те, що строк оскарження бездіяльності уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінальних правопорушень, нею не пропущений, оскільки про таку бездіяльність вона дізналася з повідомлення Генеральної прокуратури України від 27 лютого 2018 року.
Скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України вона подав до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва 07 березня 2018 року, тобто в межах визначеного законом процесуального строку на оскарження, а тому висновок слідчого судді щодо пропуску строку такого оскарження, є помилковим.
Крім того апелянт зазначала, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді вона отримала 04 квітня 2018 року, а тому пропустила строк апеляційного оскарження з поважних причин.
Прокурор та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлені.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначено в апеляційній скарзі, копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 рокуОСОБА_5 вручено 04 квітня 2018 року, тоді як подано апеляційну скаргу 05 квітня 2018 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України. Враховуючи наведене, підстави для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді відсутні.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
З матеріалів, наданих судом першої інстанції, убачається, що 16 лютого 2018 року ОСОБА_5 звернулась до Генеральної прокуратури України із заявою від 14 лютого 2018 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст. 365 КК України.
12 березня 2018 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просила визнати незаконною бездіяльність начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальні правопорушення, та зобов`язати начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст. 365 КК України.
Постановляючи ухвалу про повернення на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарги, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_5 звернулася зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження. При цьому, питання про поновлення пропущеного строку оскарження ОСОБА_5 не порушувала.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
При оскарженні бездіяльності слідчого чи прокурора обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК України для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як встановлено колегією суддів, 16 лютого 2018 року ОСОБА_5 звернулась із заявою про вчинення кримінальних правопорушень до Генеральної прокуратури України.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 214 та ч. 1 ст. 304 КПК України, останнім днем строку оскарження бездіяльності уповноважених осіб Генеральної прокуратури України є 27 лютого 2018 року (вівторок), тоді як скаргу до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 подала 12 березня 2018 року, тобто з пропуском передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України строку.
Посилання ОСОБА_5 на те, що про бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вона дізналась 27 лютого 2018 року з листа начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та у передбачений законом строк оскаржила таку бездіяльність до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, є безпідставними.
Виходячи із змісту ч. 1 ст. 214 та ч. 1 ст. 304 КПК України, оскільки відмова у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення не була оформлена постановою, то 10-денний строк на звернення до слідчого судді з оскарженням бездіяльності не може рахуватися з моменту отримання відповіді на адвокатський запит, та починається з моменту вчинення бездіяльності, яка розпочалася після 24 годин з моменту отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення Генеральною прокуратурою України, тобто з 18 лютого 2018 року.
Оскільки скарга у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України подана ОСОБА_5 до слідчого судді після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, та особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку, то колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя ухвалив законне, обгрунтоване і вмотивоване судове рішення про повернення скарги із вищенаведених підстав.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 року без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

___________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3