Справа № 308/5413/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22.10.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , законного представника підозрюваного ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/32/18 за клопотанням старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , погодженим прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , поданим у кримінальному провадженні № 0000452, про застосування запобіжного заходу в вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ковель Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в якому захисник адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2018.

Цією ухвалою щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід в вигляді поміщення до психіатричного закладу - Закарпатської обласної психіатричної лікарні (м. Берегово, вул. Мужайська, 41) в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на строк «до 60 днів». Датою закінчення дії ухвали визначено 28.09.2018.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 08.02.2018 приблизно о 07:50 між першим і другим поверхами в під`їзді № 1 багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 умисно, безпричинно наніс удар в обличчя неповнолітній ОСОБА_11 2006 року народження, внаслідок чого спричинив їй легке тілесне ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи, проведеної 13.06.2018, страждав у період вчинення інкримінованих йому дій і страждає в даний час на хронічне психічне захворювання: параноїдальну шизофренію з дефектом змішаного типу, не міг під час вчинення інкримінованих йому дій і не може в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З урахуванням активного перебігу психічного захворювання, наявність актуальних маячних ідей, що зумовлює його неадекватну та агресивну поведінку, ОСОБА_6 , на думку експерта, може становити активну ступінь суспільної небезпеки і за його психічним станом йому рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Окрім цього, як стверджується в клопотанні, про неадекватну поведінку ОСОБА_6 свідчать показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також його матері.

Слідчий вважає, що існують ризики переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, знищення, переховування або спотворення ним речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, незаконного впливу ним на потерпілу, свідків, експерта, перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином, вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження того, в якому він підозрюється. Їх існування, на думку слідчого, підтверджується даними про те, що в іншому кримінальному провадженні № 0002103, в якому ОСОБА_6 підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і яке 29.01.2015 направлено до Ужгородського міськрайонного суду, він неодноразово оголошувався в розшук, внаслідок чого воно до цього часу не закінчено.

Слідчий суддя ухвалу вмотивував тими ж доводами: визнав обґрунтованою підозру ОСОБА_6 в учиненні кримінального правопорушення і доведеним, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом у період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдальної шизофренії з дефектом змішаного типу, не міг і не може в даний час розуміти значення своїх дій та керувати ними, а також те, що ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою в задоволенні клопотання відмовити. Посилається на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України: не містить викладу обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення; посилань на матеріали, які підтверджують підозру, посилань на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, докази їх існування; обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу. Окрім цього, клопотання, як і додана до нього копія повідомлення про підозру, не містить підпису ОСОБА_6 про її отримання. Захисник вважає неправомірним посилання слідчого на обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002103 та обставини, пов`язані з його розглядом, як на такий, що не має відношення до даного кримінального провадження, а також те, що слідчий, на порушення вимог ч.2 ст. 503 КПК України, не виніс постанову про зміну порядку досудового розслідування і, відповідно, не продовжив його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, відповідно до приписів якої і мав подавати клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на думку захисника, на це уваги не звернув, чи доводять надані докази існування обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не встановив, недостатності застосування менш суворого запобіжного заходу не обґрунтував і не врахував, що ОСОБА_6 не судимий, має постійне місце проживання, сім`ю, в якій неповнолітня дитина, що кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, не спричинило матеріальної шкоди.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника і підозрюваного на підтримання апеляційної скарги, промови прокурора, законного представника підозрюваного, які з доводами захисника не погодилися, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи учасників судового розгляду і вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії.

Клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, згідно зі ст. 184 КПК України, повинно містити, окрім іншого, виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. До клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу, підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор всіх цих обставин не доведе.

Ухвала про застосування запобіжного заходу, згідно ст. 196 КПК України, окрім іншого, повинна містити відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Згідно з ч.1 ст. 503 КПК України за наявності достатніх підстав вважати, що 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку здійснюється кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, припис частини другої цієї статті зобов`язує слідчого, прокурора винести постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжити його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим, прокурором і слідчим суддею не дотримані.

Як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді стверджується про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, про існування ризиків переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, знищення, переховування або спотворення ним речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, незаконного впливу ним на потерпілу, свідків, експерта, перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином, вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження того, в якому він підозрюється.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчий надав слідчому судді тільки копії з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомлення про підозру, висновку судово-психіатричного експерта, паспорту ОСОБА_6 , трьох своїх запитів, довідки головного лікаря Ужгородської міської поліклініки та трьох ухвал суду про оголошення розшуку ОСОБА_6 в іншому кримінальному провадженні. (а.п.8-29).

Даних про дослідження слідчим суддею будь-яких інших матеріалів, зокрема матеріалів кримінального провадження № 0000452, які містили б фактичні дані про причетність ОСОБА_6 до нанесення ударів і спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_11 , оскаржувана ухвала і засоби фіксування судового провадження не містять (а.п.37-39, 40-42, 43).

Твердження слідчого, прокурора і висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 за таких обставин є щонайменше передчасними і тому підставою для застосування запобіжного заходу бути не можуть. Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_6 ні в клопотанні слідчого ні в ухвалі слідчого судді також не вмотивована.

Постанова слідчого про зміну порядку досудового розслідування, необхідність винесення якої в разі встановлення достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, в стані неосудності або захворіла на психічну хворобу після вчинення кримінального правопорушення, передбачена ч.2 ст. 503 КПК України, до клопотання також не додана.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, у цьому провадженні задоволено бути не може, отже оскаржена ухвала підлягає до скасування.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді в разі скасування ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.08.2018 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу в вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні № 0000452, про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді :