Справа № 646/1881/18
№ провадження 1-кс/646/3300/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.18року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 у дистанційному режимі відео конференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова та Державно установою « Харківська установа виконання покарань ( 27)» розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 18.05.2018 , на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 18.05.2018 року та про зобов`язання слідчого вчинити дії в межах кримінального провадження № 0000328

ВС Т А Н О В И В :
03.06.2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова із вказаною скаргою на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження, на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 18.05.2018 року про відмову у визнанні потерпілим від 18.05.2018 року. У скарзі просить вищезазначені постанови скасувати та зобов`язати допитати ОСОБА_3 у якості потерпілого, вирішити питання про зміну підслідності.

Представник прокуратури Харківської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відсутність суб`єкта оскарження, у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та дослідивши матеріали кримінального провадження встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.1, 3ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого. А також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній повинна бути викладені суть заяви особи, яка звернулась за захистом своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають кримінальне провадження та обумовлюють його закриття.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Зазначені вимоги слідчим виконані не в повному обсязі.

Пунктом 2 частиною 5 статті 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись зясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Аналізуючи постанову про закриття кримінального провадження від 18.05.2018 року слідчим суддею встановлено, що вона винесена з порушенням вище вказаних вимог Закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях слідчих першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382, ч.3 ст. 383 КК України.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження не вбачається витягу з ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 383 КК України, що позбавляє дослідити мотиви прийняття постанови про закриття кримінального провадження. Крім того ст. 383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, та не передбачає ч.3.

Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

За таких обставин постанова слідчого від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000328 є передчасною та ґрунтується на неповному досліджені всіх обставин справи, не відповідає вимогам законності, тому існують підстави для скасування даної постанови слідчого.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального правопорушення як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 прийшла до висновку, що ОСОБА_3 не завдана будь -яка шкода кримінальним правопорушенням, та 18.05.2018 року винесено постанову про відмову у визнанні заявника потерпілим.

Слідчий суддя вважає, що висновок слідчого щодо відмови у визнанні потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, постанова не відповідає вимогам ст. 55 КПК України, тому підлягає скасуванню, а скарга в частині скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 18.05.2018 року задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги в іншій частині, оскільки відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальної діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У ч.1ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 306-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 18.05.2018 , на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 18.05.2018 року та про зобов`язання вчинити певні дії в межах кримінального провадження № 0000328 задовольнити частково.

Скасувати постанову старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 18.05.2018 року в мехах кримінального провадження № 0000328.

Скасувати постанову старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про відмову у визнання потерпілим від 18.05.2018 року в межах кримінального провадження № 0000328.

В Інший частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1