АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/2382/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/702/18 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2018 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області про поновлення процесуального строку на звернення з клопотанням про арешт майна.
У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви про поновлення процесуального строку слідчому СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , у задоволенні клопотання про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000747 від 07.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України відмовлено.
Як зазначено в ухвалі, 19.04.2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000747 від 07.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, в якому міститься клопотання про поновлення процесуального строку для подання клопотання про арешт майна з поважних причин.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя посилався на те, що строк пропущено не з поважних причин, а тому відмовляючи в поновленні строку на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, слід також відмовити у задоволенні самого клопотання про арешт майна.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.04.2018 року, поновити пропущений строк на подання клопотання про арешт майна та задовольнити вказане клопотання.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, що підтримував апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
З матеріалів судових матеріалів вбачається, що слідчий СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_7 здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000747 від 07.04.2018 року, за ч.2 ст.342 КК України (а.с.1-4).

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий 10.04.2018 року засобом поштового зв`язку звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6341 на ТЗ «Subaru Forester» з д.н.з. НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Subaru Forester», номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , власник відповідно свідоцтва про реєстрацію засобу серії НОМЕР_1 є ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яким 06.04.2018 року користувався ОСОБА_9 , один ключ «Subaru» з брелком сигналізації, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою проведення подальшого досудового розслідування, проведення експертиз, збереження речових доказів з дотриманням положень ч. 2 ст. 132 КПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) які діяли на час подання клопотання.
Вказане клопотання надійшло до Київського районного суду м. Харкова 17.04.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 року клопотання слідчого повернуто, для звернення з цим клопотанням до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, за територіальною юрисдикцією якого проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000747 від 07.04.2018 року.
Слідчий суддя послався на ч. 2 ст. 132 КПК України (в редакції Закону України № 2367-VІІІ від 22.03.2018 року, який діяв на час надходження даного клопотання до суду) клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
19.04.2018 року слідчий звернувся з вказаним клопотанням до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.
Слідчий суддя в ухвалі Орджонікідзевськогт районного суду м. Харкова від 20 квітня 2018 року зазначив, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна 10 квітня 2018 року направлено слідчим до Київського районного суду м. Харкова, а не до Орджонікідзевського районного суду, і час його пересилання засобами поштового зв`язку до адресата перевищив всі строки на розгляд клопотання, яке отримано адресатом лише 17.04.2018 року.
Перевіривши надані матеріали судові матеріали, колегія суддів вважає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що слідчий звернувся з клопотанням до Київського районного суду м. Харкова в порядку ч. 2 ст. 132 КПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, який діяв на той час. Проте на час перебування клопотання в Київському районному суді вже діяла ч. 2 ст. 132 КПК України в редакції Закону України № 2367-VІІІ від 22.03.2018.
А тому причини пропуску строку є поважними, оскільки не залежали від слідчого, і не могли ним бути спрогнозовані.
Враховуючи вищенаведене ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як винесена передчасно.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.04.2018 року підлягає скасуванню з винесенням у відповідності до ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали.

Винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Поновити на підставі вимог ч.1 ст.117 КПК України слідчому пропущений із поважних причин процесуальний строк для подання до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається з клопотання слідчого, він просить накласти арешт на вилучене майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6341 на ТЗ «Subaru Forester» з д.н.з. НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Subaru Forester», номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , власник відповідно свідоцтва про реєстрацію засобу серії НОМЕР_1 є ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яким 06.04.2018 року користувався ОСОБА_9 , один ключ «Subaru» з брелком сигналізації.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
З матеріалів судового провадження вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор довів необхідність арешту вищевказаного майна в порядку передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, що у сукупності є підставою для часткового задоволення клопотання від 19.04.2018 року.
Колегія суддів частково погоджується з клопотанням слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль «Subaru Forester» з д.н.з. НОМЕР_2 та на один ключ «Subaru» з брелком від сигналізації, лише шляхом заборони відчуження, так як у відношенні цього майна є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і є необхідність його збереження, а незастосування арешту може призвести до відчуження вказаного майна.
Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно зі ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про необхідність накласти на автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», номер державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 та на один ключ «Subaru» з брелком від сигналізації, що належать на праві власності ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 арешт шляхом заборони відчуження.
В решті вимог клопотання слідчого відмовити.
Судова колегія зазначає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6341 на ТЗ «Subaru Forester» з д.н.з. НОМЕР_2 підлягає негайному поверненню ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в силу вимог ч.3 ст.173 КПК України.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.04.2018 року щодо відмови в задоволенні клопотання про арешт майна скасувати.

Винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Поновити слідчому пропущений із поважних причин процесуальний строк для подання до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання про арешт майна.

Накласти на автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», номер державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 та на один ключ «Subaru» з брелком від сигналізації, що належать на праві власності ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 арешт шляхом заборони відчуження.
В решті вимог клопотання слідчого відмовити.
Виконання даної ухвали покласти на слідчого.
Копію даної ухвали невідкладно направити законному власнику.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді