Ухвала
Іменем України
10 липня 2018 року

м. Київ
справа № 487/1551/16-к

провадження № 51-7296ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2018 року, 08 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року,

встановив:

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2018 року призначено кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 187 КК, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва на 17 квітня 2018 року о 13:30.
Постановлено розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово та викликати в судове засідання учасників судового провадження.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.
Постановлено продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва на 60 днівдо 11 червня 2018 року 17:00.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2018 року.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2018 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 06 серпня 2018 року 17:00. Відмовлено в задоволені клопотань обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та їхніх захисників щодо зміни запобіжного заходу.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_4 не дотримався.
Зокрема, ОСОБА_4 у вступній частині касаційної скарги оскаржує ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року, а в прохальній частині касаційної скарги ставить вимогу про скасування ухвал Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2018 року, 08 червня 2018 року та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року, чим допустив суперечності у своїй касаційній скарзі.

При цьому ОСОБА_4 , стверджуючи про порушення права на захист в суді першої інстанції, інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваних судових рішень не наводить та які конкретно порушення закону допущено судами не вказує, а також не зазначає підстав для скасування судових рішень передбачених статтею 438 КПК.
В той час, як статтею 438 КПК передбачено підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції, а саме:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Однак ОСОБА_4 у касаційній скарзі просить скасувати всі зазначені судові рішення, задовольнити його апеляційну скаргу, змінити запобіжний захід та призначити заставу, що не віднесено до повноважень касаційного суду, а також не конкретизує свої вимоги, що позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження та прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги.

Крім того, ОСОБА_4 не звернув уваги, що відповідно до частини 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2018 року, 08 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3