Номер провадження: 11-сс/785/1482/18
Номер справи місцевого суду: 504/3118/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника: - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.09.2018 року, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - відмовлено. Застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 ; відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пасат Балтського району Одеської області, громадянки України, освіта вища, одруженої, директора ОСББ «Десанту 12», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст.89 КК України,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
З клопотання слідчого вбачається,що слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 ..
В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.
Підозрювана ОСОБА_8 заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнає, вважає себе порядною, публічною людиною, переховуватися від органів досудового розслідування/суду не збирається, при цьому просила обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник адвокат ОСОБА_7 просив у задоволенні клопотання відмовити в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість підозри та на відсутність заявлених у клопотанні ризиків.
На вказану ухвалу адвокат подав апеляцію, в якій він просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою покласти на підозрювану зобов`язання прибувати за кожною вимогою до суду або до органу досудового розслідування. Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Під час розгляду клопотання слідчий суддя не звернув уваги на надані йогу стороною захисту документи, які беззаперечно свідчать про необґрунтованість підозрі

Незаконність та необґрунтованість повідомлення про підозру від 23 квітня 201 року складеного в межах кримінального провадження № 000030 внесеного до ЄРДР 24.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, вбачається в наступному. Аналогічна обставина підтверджується і наказом Господарського суду О, області від 01 листопада 2013 року № 916/1392/13, на підставі якого постановок серпня 2014 року було відкрито виконавче провадження № 44484707.

Таким чином, із наведених процесуальних документів чітко вбачається необхідним складовим елементом виконання ухваленого судового рішення наявність власних грошових коштів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , які необхідно витратити на роботи, пов`язані із знесенні

Відсутність у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 в. грошових коштів, які необхідно витратити на роботи, пов`язані із знесенням, се про об`єктивні умови, які унеможливлюють виконання рішення через обставини, залежать від волі фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , виключають наявність прямого умислу в принципі, як обов`язкового суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відсутність власних грошових коштів підтверджувалось неодноразово банківськими довідками, зокрема, довідкою ПАТ «Імексбанк» від 29.10.2014 в 445, довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.02.2015 р. № 08.7.0.0.0/15021617 довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29.05.2015 р. № 08.7.0.0.0/1 судовими рішеннями, під час яких були досліджені вказані обставини.

Також слід звернути увагу колегії судів суду апеляційної інстанції і і обставину, що відстрочку виконання рішення суду у справі № 916/1392/13 підтримала Одеська обласна державна адміністрація, голова Одеської обласної парі організації ВО «Батьківщина» ОСОБА_10 , а також народний депутат України ОСОБА_11 , яка наголошувала на необхідності ухвалені тільки законних і обґрунтованих рішень, але ще й соціально-виваженого рішення.

Із наведеного, також, додатково вбачається, що рішення суду виконати неможливо не через протиправні дії ОСОБА_8 , а внаслідок того, і резолютивна частина рішення суду сформульована в такий спосіб, що виконати можливо виключно за наявності власних коштів фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 .

21 липня 2017 року ухвалою Господарського суду Одеської області у справі № 916/1392/13 було відмовлено у задоволенні скарги керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області на рішення та дії державного виконав Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції в Одеській області.

28 серпня 2017 року постановою Одеського апеляційного господарського суд> справі № 916/1392/13 апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ухвалу Господарського суду Одеської області від 21 липня 2017 року у справі . 916/1392/13 - було залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 21 липня 2017 року у справі № 916/1392/13 - було залишено без змін.

10 вересня 2018 року стало відомо про те, що під час затримав працівниками поліції було завдано підозрюваній ОСОБА_8 тілесних ушкоджені вигляді закритого перелому верхнього відростку L відростку грудної клітини.

У зв`язку із цим, підозрювана ОСОБА_8 потребує стаціонарного лікування належної медичної допомоги для відновлення втраченого здоров`я.

Окрім того, встановлення запобіжного заходу у вигляді домашнього арен надмірно обмежує підозрювану ОСОБА_8 у реалізації своїх соціальних громадянських прав.

В суді першої інстанції підозрювана ОСОБА_8 просила слідчого судді, встановити їй запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника, який просив про задоволення апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги; вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція обґрунтована і підлягає задоволенню.

Як вбачається з прийнятого рішення слідчий суддя дослідивши обставини справи прийшов до слідучих висновків.
СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000307 від 24.02.2017р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.
З клопотання вбачається, що рішенням Господарського суду Одеської області від 14.10.2013р. у справі № 916/1392/13 зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,30 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та знести за власний рахунок самовільно збудовані об`єкти оздоровчо-розважального центру «Мелодія моря», які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .
На виконання вказаного рішення Господарським судом Одеської області 01.11.2013 року видано наказ, який направлено для виконання до Комінтернівського районного відділу ДВС ГТУЮ Одеської області.
22.08.2014 року державним виконавцем Комінтернівського районного відділу ДВС ГТУЮ Одеської області винесено постанову про відкриття провадження № 44484707 з наданням ОСОБА_8 7-ми денного терміну для добровільного виконання судового рішення з моменту відкриття виконавчого провадження.
За приписами ч.5 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, ОСОБА_8 зобов`язана була протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження.
Самостійно ОСОБА_8 рішення суду не виконала.
У ході перевірок виконання боржником наказу господарського суду встановлено, що наказ не виконується, про що державним виконавцем складались відповідні акти від 01.09.2014р., 15.09.2014р., 30.01.2017р. та 15.02.2017р.
Частиною 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, передбачено, що у разі невиконання рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення без поважних причин, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.
Свідомо ігноруючи вимоги щодо знесення самовільно збудованих об`єктів та будучи обізнаною про обов`язок виконання судового рішення, ОСОБА_8 в період з 22.08.2014р. по 21.02.2017р. не вжила будь-яких дій, спрямованих на його виконання, проте продовжувала ними користуватися, у зв`язку з чим, за рішеннями державного виконавця на неї 02.09.2014р., 01.02.2017р. та 17.02.2017р. накладено штрафи.
У зв`язку з наданням постановою Одеського апеляційного господарського суду №916/1392/13 від 13.11.2014р. за заявою ОСОБА_8 відстрочки виконання рішення господарського суду до 01.03.2015р., державним виконавцем 15.11.2014р. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.
В наступному, ухвалою господарського суду Одеської області від 21.01.2016р. задоволено заяву ОСОБА_8 та відстрочено виконання судового рішення до 31.12.2016р.
В період відстрочки виконання судового рішення, а саме: 06.09.2017р. ОСОБА_8 , будучи обізнаною про те, що самовільно збудовані об`єкти оздоровчо-розважального центру «Мелодія моря», які розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Сичавської сільської ради, 49 км. автодороги Одеса-Мелітополь Новоазовськ, 1, підлягають знесенню, з метою ухилення від виконання судового рішення незаконно зареєструвала право власності на самовільно збудовані будівлі.
В подальшому, оскільки ОСОБА_8 ухилялася від виконання судового рішення, 21.02.2017р. державним виконавцем направлено подання на адресу Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області щодо притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 382 КК України.
Таким чином, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про ухвалення зазначеного рішення Господарського суду Одеської області № 916/1392/13 від 14.10.2013р., видання наказу щодо його виконання 01.11.2013р. судом та, що вказане рішення суду набрало законної сили, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою невиконання рішення суду, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.5 ст.124 Конституції України та ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України, в період після 14.10.2013р., умисно не виконала рішення суду, що набрало законної сили, активно та свідомо ухиляється від його виконання.
Правовою кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення є ч.1 ст.382 КК України - умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
23.04.2018 року ОСОБА_8 заочно повідомлено про підозру та 04.06.2018р. винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_8 .
12.06.2018 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_12 винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
04.09.2018р. ОСОБА_8 затримано в рамках виконання вказаної ухвали слідчого судді та 05.09.2018р. направлено до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри на переконання слідчого судді повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 05.07.2017р., в ході якого встановлено база відпочинку «Мелодія моря» не знесена;
- протоколом допиту свідка від 05.07.2017р., а саме державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_13 , який в ході допиту зазначив, що ОСОБА_14 рішення господарського суду не виконує;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_15 від 05.07.2017 р. та ОСОБА_16 від 23.08.2017р., які під час допиту повідомили, що ОСОБА_8 незаконно зайняла земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , та не виконує рішення суду про знесення розважального комплексу «Мелодія моря»;
- актом державного виконавця ОСОБА_13 від 15.02.2017р., в якому зазначено, що ОСОБА_17 не знесла розважальний комплекс «Мелодія моря», який розташований на самовільно зайнятій ділянці, за адресою: АДРЕСА_3 .
- протоколом огляду місяця події від 20.02.2018р. за адресою: АДРЕСА_3 .
- іншими матеріалами, долученими до клопотання.
Слідчий суддя, не вдаючись в оцінку доказів, надав критичну оцінку доводам захисника ОСОБА_7 про необґрунтованість підозри, оскільки досудове слідство триває, показання свідків по справі на даному етапі узгоджуються між собою та підтверджені матеріалами, доданими до клопотання, тому у слідчого судді не виникають сумніви в обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри.
В даному випадку слідчий суддя вважав, що обставини, які вказують на обґрунтованість підозри, навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
В обґрунтування обставин, на підставі яких орган досудового розслідування дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор та слідчий в судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_8 ухилялася від органу досудового розслідування та перебувала у розшуку, що свідчить про можливість переховування її від органів досудового розслідування та суду. При цьому ОСОБА_8 зареєстрована та фактично мешкає в м. Южне, за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у населеному пункті де проживають свідки у даному кримінальному провадженні, тому перебування підозрюваної на свободі дасть можливість їй незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Незастосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дасть їй можливість продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.
При цьому, в клопотанні зазначено, що існують ризики того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Крім того, є посилання на те, що перебування підозрюваної на свободі дасть можливість їй незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.
Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи рішення про обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється. Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_8 ухилялася від органу досудового розслідування та перебувала у розшуку.
Слідчий суддя надає критичну оцінку доводам підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , про те, що підозрювана не переховувалася від органів досудового розслідування, оскільки з протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 23.04.2018р., вбачається, що в її присутності на робочому місці ОСОБА_8 , а саме ОСББ Десанту № 12 залишено повідомлення про підозру ОСОБА_8 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваної, а згідно протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_18 від 21.05.2018р., залишені на ім`я ОСОБА_8 документи, а саме повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки остання отримала.
В той же час слідчим суддею приймається до уваги і той факт, що ОСОБА_8 є раніше не судимою в силу ст.89 КК України, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання.
При цьому слідчий суддя не приймає до уваги посилання слідчого, викладене в клопотанні, про те, що перебування підозрюваної на свободі дасть можливість їй незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпілі по даній справі взагалі відсутні, а що стосується свідків, то заяв, скарг зі сторони них про те, що ОСОБА_8 здійснювала не них незаконний тиск з метою зміни ними показань не надходило, отже дане твердження є голослівним.
Посилання слідчого в клопотанні на те, що існує ризик того, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на думку слідчого судді також нічим не підтверджено та є загальною фразою.
Колегія суддів ретельно дослідивши доводи апеляції і заслухавши учасників судового засідання не змогла погодитись з висновками викладеними в рішенні слідчого судді.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що для дієвості кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, буде достатнім та необхідним для ОСОБА_8 і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу на даний час не встановлено. А застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як того просила підозрювана ОСОБА_8 , не буде достатнім для забезпечення уникнення заявлених ризиків.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби . Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При дослідженні доводів викладених в апеляційній скарзі колегія суддів перш за усе виходила з тих обставин, що дані споруди які були об`єктом досліджень тривалий час і внаслідок прийняття і невиконання судових рішень і виникли питання пов`язані з відкриттям кримінального провадження.

В той же час колегія суддів досліджуючи обставини, які не давали можливості виконати судові рішення по зносу самовільно забудованих споруд, це відсутність коштів на дані дії, потім використання споруд для забезпечення житлом осіб, які є переселенцями у зв`язку з конфліктом в АТО, неодноразові звернення про відстрочку виконання судового рішення які задовольнялись свідчили про те, що були поважні причини для невиконання судових рішень.

І основне на сьогоднішній день, це те, що в зв`язку з регістрацією права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, вони втратили правовий статус об`єктів самочинного будівництва й набули статусу об`єктів які були введені в цивільний обіг (ст.182 ЦВК) і не підлягають зносу.

Дані обставини ставлять під сумнів обґрунтованість підозри і ризики викладені слідчим суддею.

В той же час, при наявності відкритого кримінального провадження колегія суддів вважає, що призначення слідчим суддею висновку про необхідність застосування підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме: з 22:00 годин по 06:00 годин наступної доби, є занадто тяжким запобіжним заходом, який підлягає скасуванню з обранням більш м`якого запобіжного заходу в вигляді особистого забов*язання.

Підстави і докази, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, і слідчий суддя в своєму рішенні були об`єктом розгляду другої інстанції при обрання запобіжного заходу і викликають сумніви, так як поведінка підозрюваної свідчить, що вона не представляє для суспільства небезпеку, і що то, що може скоїти новий злочин нічім не підтверджується.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення підлягає скасуванню з винесенням нової ухвали. Керуючись ст.ст. 177, 178,183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - задовольнити..

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.09.2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 05.11.2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування в період часу з 22:00 години по 06:00 годину наступної доби, відносно ОСОБА_8 скасувати

Винести нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід в вигляді особистого забов*язання .

Покласти на неї обов`язки передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України не виїжджати із населеного пункту де вона зарегістрована без дозволу слідчого прокурора або суду, повідомляти прокурора слідчого чи суд про зміну постійного місця проживання

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2