н/п 1-кс/640/8481/18
"13" серпня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
іншого володільця майна - ОСОБА_4 ,
представника - адвоката ОСОБА_5 ,
10.08.2018 о 15.49 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на автомобіль «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яким керувала ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування; зберігання автомобіля «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , доручити працівникам спеціального майданчика ГУНП України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 30.07.2018 близько 14 год. 00 хв. в м. Харкові на пр. Московському в районі будинку № 86 - А мало місце наїзду автомобілем «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_8 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.
Автомобіль «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, а саме - розбита накладка правого бокового дзеркала, счіс ЛФП на передній правій та задній правій дверях.
30.07.2018 в ході огляду місця ДТП автомобіль Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_4 був вилучений та поміщений на спеціальний майданчик тимчасово вилученого майна ГУ НП в Харківській області, який розташований за адресою: м. Харків, вул.. Пушкінська, 107.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_7 , мешкає: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що 30.07.2018 під час огляду місця події автомобіль «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений слідчим, він відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
В судовому засіданні інший володілець майна ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, у разі задоволення вказаного клопотання, просили передати вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , та визначити місце зберігання за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 35-Г.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань.
30.07.2018 з 16.00 год. до 16.45 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: м. Харків, пр. Московський, 86 А, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.07.2018, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 7-9).
31.07.2018 о 17.44 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт на майно ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме автомобіль «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування; зберігання автомобіля «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , доручити працівникам спеціального майданчика ГУНП України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Згідно розписки прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , вказана копія ухвали отримана ним 09.08.2018 о 10.00 год. (а.с. 17).
В подальшому, вказане клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на зазначене майно, надійшло до Київського районного суду м. Харкова 10.08.2018 о 15 год. 49 хв. (а.с. 2).
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час огляду, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, стороною обвинувачення не пізніше наступного робочого дня після вилучення в ході огляду 30.07.2018 майна, як того вимагає абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме, 31.07.2018 подано до суду клопотання про арешт майна, вилученого під час огляду 30.07.2017.
В подальшому, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешти майна.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як встановлено слідчим суддею, 10.08.2018 до Київського районного суду м. Харкова, після усунення недоліків в межах встановленого строку, надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на штрафному майданчику за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місце зберігання автомобіля «Мерседес - Бенц», р.н. НОМЕР_1 , спеціальний майданчик ГУНП України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини.

Слідчий суддя ОСОБА_1