Номер провадження: 11-кп/785/423/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Макмуд-Миктеб Ставропольського краю Російської Федерації, одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000069 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 17 листопада 2016 року ОСОБА_8 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 87 КК, та, із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України, йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із конфіскацією майна.

На підставі ст.75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуваням строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 210 000 грн. матеріальної шкоди.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції було встановлено, що 27 жовтня 2014 року в ранковий час доби ОСОБА_8 за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи на території бази «Орбіта» на АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я ОСОБА_10 , здійснили напад на останнього, в ході якого заволоділи грошима потерпілого в сумі 210 000 грн. При цьому, роль ОСОБА_8 полягала у спостеріганні за навколишньою обстановкою, поведінкою потерпілих та у разі необхідності наданні допомоги особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, у заволодінні майном потерпілого.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції, прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 років позбавлення волі, без застосування положень ст.75 КК України.

Зазначає, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і є явно несправедливим через надмірну м`якість. На думку прокурора суд безпідставно звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, оскільки він вчинив тяжкий злочин проти власності за попередньою змовою з групою осіб.

В ході апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 систематично не з`являвся в судові засідання апеляційного суду, в зв`язку з чим 12 квітня 2018 року прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав до апеляційного суду клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року прокурору був наданий дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою його приводу у судове засідання Апеляційного суду Одеської області для розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

29 травня 2018 року обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції та 31 травня 2018 року доставлений до апеляційного суду для розгляду клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2018 року до обвинуваченого ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 липня включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2018 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_8 продовжений строк тримання під вартою на 60 днів до 10 вересня 2018 року включно.

В наступні два судових засідання, які відбулись 07 та 28 серпня 2018 року апеляційний суд не мав можливості закінчити апеляційний розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , через те, що обвинувачений та його захисник, зловживаючи своїми процесуальними правами свідомо затягують розгляд справи.

В судовому засіданні апеляційного суду 04 вересня 2018 року прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, мотивуючи своє клопотання тим, що на теперішній час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а розглянути кримінальне в строк до 10 вересня 2018 року (строк дії попереднього запобіжного заходу) не виявляється можливим, через те, що обвинувачений свідомо перешкоджає апеляційному суду розглянути кримінальне провадження стосовно нього в розумні строки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав своє клопотання про продовження застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти його задоволення, дослідивши доводи викладені в клопотанні прокурора апеляційний суд дійшов висновку про таке.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд погоджується з позицією прокурора стосовно того, що на теперішній час не зменшився і продовжує існувати ризик того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та апеляційного суду.

Вказаний ризик підтверджується тією обставиною, що обвинувачений ОСОБА_8 майже рік переховувався від органу досудового розслідування та суду, безпідставно ігнорував виклики до апеляційного суду, не проживав за місцем свого мешкання, в зв`язку з чим працівники поліції не могли встановити місце його перебування та виконати ухвали про привід ОСОБА_8 в судові засідання.

Така поведінка обвинуваченого перешкоджала розгляду кримінального провадження в розумні строки і призвела до того, що вказане кримінальне провадження майже рік з 14 серпня 2017 року перебуває на стадії апеляційного розгляду, що є неприпустимим.

Крім того, апеляційний суд констатує, що на теперішній час обвинувачений ОСОБА_8 обрав позицію захисту направлену на затягування судового процесу.

Більш того, під час затримання ОСОБА_8 в нього було вилучено вогнепальну зброю, та за даним фактом зареєстровані відповідні відомості до ЄРДР за ч.1 ст.263 КК України, що із врахуванням того, що ОСОБА_8 офіційно ніде не працює, є свідченням існування ризику того, що перебуваючи нас свободі обвинувачений може прожовувати вчиняти нові злочини.

Враховуючи те, що на протязі довготривалого часу обвинувачений ОСОБА_8 переховався від органу досудового розслідування та суду, на теперішній час органом досудового розслідування розслідується інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, апеляційний суд вважає, що в даному випадку більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою зможуть забезпечити можливість контролювати місце перебування обвинуваченого.

Апеляційний суд переконаний, що на теперішній час лише запобіжний захід у тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та може запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, на які прокурор посилається у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою.

Керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КК України апеляційний не визначає розмір застави, в якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_8 , оскільки інкримінований йому злочин був вчинений із застосуванням насильства.

З цих підстав апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 405, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань УДПтСУ № 21 на строк 60 днів, тобто до 02 листопада 2018 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 02 листопада 2018 року включно.

Ухвала апеляційного суд набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3